2023.4.26.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
L 111/3
(7)
Az (EU) 2021/1119 rendeletben meghatározott kötelezettségvállalások, valamint a Párizsi Megállapodás szerinti uniós hozzájárulások végrehajtása érdekében ki kell igazítani a 2030-as üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentési cél elérésére irányuló uniós szabályozási keretet.
(8)
Az (EU) 2018/842 rendelet kötelezettségeket határoz meg a tagállamok számára a 2021-től 2030-ig tartó időszakra vonatkozó, az Unió jelenlegi – az említett rendelet 2. cikkének hatálya alá tartozó ágazatokban 2030-ban a 2005-ös szinthez képest 30 %-kal alacsonyabb szintre irányuló – üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentési céljának teljesítéséhez való minimális hozzájárulásaik tekintetében.
Az említett rendelet szabályokat állapít meg az éves kibocsátási jogosultságok meghatározására és a tagállamok által a minimális hozzájárulásaik teljesítése terén tett előrelépés értékelésére vonatkozóan is.
(9)
Jóllehet a kibocsátáskereskedelem a tengeri közlekedésből, valamint az épületekből, a közúti közlekedésből és a további ágazatokból származó üvegházhatásúgáz-kibocsátásra is alkalmazandó lesz, az (EU) 2018/842 rendelet hatályát fenn kell tartani.
Az (EU) 2018/842 rendeletet ezért továbbra is alkalmazni kell a belföldi hajózásból származó üvegházhatásúgáz-kibocsátásra, de a nemzetközi hajózásból származóra nem.
A településihulladék-égető létesítményeknek – a 2003/87/EK irányelv 14.
és 15. cikkének alkalmazásában – az említett irányelv I. mellékletébe történő foglalása sem változtathatja meg az (EU) 2018/842 rendelet hatályát.
Valamely tagállamnak az (EU) 2018/842 rendelet hatálya alá tartozó, a megfelelőségi ellenőrzések során figyelembe veendő üvegházhatásúgáz-kibocsátását továbbra is az (EU) 2018/1999 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (10) összhangban történő jegyzékfelülvizsgálatok lezártát követően fogják meghatározni.
(10)
Az üvegházhatású gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó, 2006. évi IPCC-iránymutatásokkal összhangban az energetikai célú biomasszából származó szén-dioxid-kibocsátást az (EU) 2018/841 rendelet szerinti földhasználati, földhasználat-megváltoztatási és erdőgazdálkodási jegyzékkategóriák alatt kell jelenteni.
A kettős elszámolás elkerülése érdekében a bioüzemanyagokból, a folyékony bio-energiahordozókból és a biomasszából előállított üzemanyagokból származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás az (EU) 2018/842 rendelet szerinti üvegházhatásúgázki­ bocsátás-meghatározás céljából nulla besorolású.
A közvetett földhasználat-változás hatásainak figyelembevétele és az ilyen üzemanyagok fenntarthatóságának előmozdítása érdekében fontos, hogy valamennyi tagállam maradéktalanul végrehajtsa az (EU) 2018/2001 európai parlamenti és tanácsi irányelvet (11), beleértve annak az ilyen üzemanyagokra vonatkozó fenntarthatósági és üvegházhatásúgázkibocsátás-megtakarítási kritériumait is.
(11)
Egyes ágazatokban az üvegházhatásúgáz-kibocsátás vagy nőtt, vagy stabil maradt.
„Az EU 2030-ra vonatkozó éghajlatvédelmi törekvésének fokozása – Beruházás a klímasemleges jövőbe az európai polgárok érdekében” című, 2020. szeptember 17-i közleményében a Bizottság jelezte, hogy a 2030-ra vonatkozó, megemelt általános üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentési célkitűzés csak valamennyi ágazat hozzájárulásával érhető el.
(12)
Az Európai Tanács a 2020. december 11-i következtetéseiben kijelentette, hogy az új 2030-as üvegházhatásúgázki­ bocsátás-csökkentési célkitűzést az Unió kollektíven, a lehető legköltséghatékonyabb módon fogja teljesíteni, és hogy az említett erőfeszítésben – a méltányosság és a szolidaritás szempontjait figyelembe véve – valamennyi tagállam részt fog venni, miközben senkit sem hagynak hátra, továbbá hogy az új 2030-as célkitűzést olyan módon kell teljesíteni, amely megőrzi az Unió versenyképességét, és figyelembe veszi a tagállamok – ideértve a szigeten fekvő tagállamokat és a szigeteket is – eltérő kiindulási pontjait, egyedi nemzeti körülményeit és üvegházhatásúgáz­ kibocsátás-csökkentési potenciálját, valamint a megtett erőfeszítéseket.
(13)
A nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátásnak az 1990-es szinthez képest legalább 55 %-os csökkentésére irányuló, új uniós 2030-as célkitűzés elérése érdekében az (EU) 2018/842 rendelet hatálya alá tartozó ágazatoknak fokozatosan csökkenteniük kell üvegházhatásúgáz-kibocsátásukat, amíg 2030-ban el nem érik a 2005-ös szinthez viszonyított -40 %-ot.
Az (EU) 2018/842 rendelet hozzájárul a Párizsi Megállapodás célkitűzéseinek, valamint az Uniónak az (EU) 2021/1119 rendelet szerinti azon célkitűzésének teljesítéséhez is, hogy legkésőbb 2050-ig klímasemlegessé váljon, aminek az elérése megköveteli, hogy az idő előrehaladtával – a sajátos nemzeti körülmények figyelembevétele mellett – valamennyi tagállam erőfeszítései közelítsenek egymáshoz.
(10) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/1999 rendelete (2018. december 11.) az energiaunió és az éghajlat-politika irányításáról, valamint a 663/2009/EK és a 715/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 94/22/EK, a 98/70/EK, a 2009/31/EK, a 2009/73/EK, a 2010/31/EU, a 2012/27/EU és a 2013/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2009/119/EK és az (EU) 2015/652 tanácsi irányelv módosításáról, továbbá az 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 328., 2018.12.21., 1. o.).
(11) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/2001 irányelve (2018. december 11.) a megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának előmozdításáról (HL L 328., 2018.12.21., 82. o.).