L 111/4
ET
Euroopa Liidu Teataja
26.4.2023
(14)
Määruses (EL) 2018/842 sätestatud kasvuhoonegaaside heite vähendamise 2030. aasta eesmärki tuleb iga liikmesriigi puhul muuta.
Kasvuhoonegaaside heite vähendamise riiklike 2030. aasta eesmärkide muutmisel tuleks kasutada sama metoodikat, mida kasutati määruse (EL) 2018/842 vastuvõtmisel, mil liikmesriikide panuste kindlaksmääramisel võeti arvesse nende erinevat suutlikkust ja kulutõhususe võimalusi, et tagada jõupingutuste õiglane ja tasakaalustatud jaotumine.
Iga liikmesriigi kasvuhoonegaaside heite vähendamise 2030. aasta eesmärgi kindlaksmääramisel tuleks seega lähtuda kõnealuse määrusega hõlmatud 2005. aasta kasvuhoonegaaside heite tasemest, nagu see on määruse artikli 4 lõike 3 kohaselt läbi vaadatud, võtmata arvesse selliste käitiste tõendatud kasvuhoonegaaside heidet, mis tegutsesid 2005. aastal ja mis liideti ELi HKSiga alles pärast 2005. aastat.
(15)
Seetõttu on vaja alates käesoleva määruse jõustumise aastast kehtestada uued siduvad riiklikud piirmäärad, mis on väljendatud aastaks eraldatud heitkogustena.
Need piirmäärad viivad järk-järgult iga liikmesriigi kasvuhoonegaaside heite vähendamise 2030. aasta eesmärgi saavutamiseni.
Käesoleva määruse jõustumise aastale eelnevateks aastateks kehtestatud iga-aastased piirmäärad, mis on sätestatud komisjoni rakendusotsuses (EL) 2020/2126, (12) jäävad kehtima.
(16)
COVID-19 pandeemia ja Venemaa agressioonisõda Ukraina vastu mõjutavad liidu majandust ja selle kasvuhoonegaaside heite taset määral, mida ei ole veel võimalik täielikult kvantifitseerida.
Teisest küljest on liit kasutusele võtnud oma seni suurima stiimulite paketi ja kiirendab fossiilkütustest loobumist, mis võib samuti mõjutada kasvuhoonegaaside heite taset.
Selle ebakindluse ja kasvuhoonegaaside heidet mõjutavate muude ettenägematute sündmuste tõttu on asjakohane heiteandmed 2025. aastal läbi vaadata ja vajaduse korral 2025. aastal ajakohastada aastateks 2026–2030 eraldatud heitkoguseid.
Ajakohastamine peaks põhinema riiklike inventuuriandmete põhjalikul läbivaatamisel komisjoni poolt eesmärgiga määrata kindlaks iga liikmesriigi 2021., 2022. ja 2023. aasta keskmine kasvuhoonegaaside heide.
(17)
Kooskõlas määrusega (EL) 2021/1119 tuleks esmatähtsaks pidada otsese kasvuhoonegaaside heite vähendamist, millega koos tuleb kliimaneutraalsuse saavutamiseks suurendada süsinikdioksiidi sidumist.
Määruses (EL) 2021/1119 märgitakse, et süsinikdioksiidi sidumine hõlmab looduslikke ja tehnoloogilisi lahendusi.
On oluline seada sisse liidu süsteem ohutult ja püsivalt säilitatud süsinikdioksiidi tehnoloogiliste lahenduste abil sidumise sertifitseerimiseks, mis annaks liikmesriikidele ja turuosalistele selguse sellise süsinikdioksiidi sidumise edendamiseks.
Kui selline sertifitseerimissüsteem on jõus, saab analüüsida sellise süsinikdioksiidi sidumise arvestust liidu õiguse alusel.
(18)
Selleks et stimuleerida varasemat tegutsemist ja veelgi kindlamalt tagada vastavus keskkonnaeesmärkidele, on vajalik ja asjakohane vähendada kogu ajavahemikuks 2021–2030 eraldatud aastaste heitkoguste laenamise ja ülekandmise ülemmäärasid.
Teisest küljest peaks liikmesriikidel olema võimalik järk-järgult vähendada kasvuhoonegaaside heidet ja saavutada 2030. aastaks oma suuremad riiklikud kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärgid kulutõhusal viisil.
Pidades silmas käesoleva määrusega nõutavaid uusi ja rangemaid aastaks eraldatavaid heitkoguseid, on asjakohane suurendada aastaks eraldatud heitkoguste liikmesriikide vahel ülekandmise kehtivaid piirmäärasid.
Aastaks eraldatud heitkoguste ülekandmise võimalus edendab liikmesriikide koostööd, võimaldades neil oma kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärke kulutõhusalt saavutada, säilitades samal ajal vastavuse keskkonnaeesmärkidele.
Tuleks tagada sellise ülekandmise läbipaistvus, et üle kantaks vastastikku sobival viisil, sealhulgas kasutades enampakkumist, agendilepingu alusel tegutsevaid turuvahendajaid, kahepoolseid kokkuleppeid või elektroonilist liidest, eesmärgiga hõlbustada teabevahetust kavandatava ülekandmise kohta ja vähendada tehingukulusid.
(12) Komisjoni 16. detsembri 2020. aasta rakendusotsus (EL) 2020/2126, milles määratakse kindlaks liikmesriikidele aastaks eraldatud heitkogused ajavahemikul 2021–2030 vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) 2018/842 (ELT L 426, 17.12.2020, lk 58).