26.4.2023
CS
Úřední věstník Evropské unie
L 111/3
(7)
V zájmu splnění závazků stanovených v nařízení (EU) 2021/1119, jakož i dosažení příspěvků Unie v rámci Pařížské dohody je potřeba regulační rámec Unie pro dosažení cíle snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 upravit.
(8)
Nařízením (EU) 2018/842 se členským státům stanoví povinnosti, pokud jde o jejich minimální příspěvky v období 2021–2030 ke splnění současného cíle Unie snížit do roku 2030 v odvětvích uvedených v článku 2 uvedeného nařízení emise skleníkových plynů o 30 % oproti úrovním z roku 2005.
Rovněž se v něm stanoví pravidla pro určování ročních emisních přídělů a pro hodnocení pokroku členských států při dosahování jejich minimálních příspěvků.
(9)
Zatímco obchodování s emisemi se bude vztahovat také na emise skleníkových plynů z námořní dopravy, jakož i z odvětví budov, silniční dopravy a dalších odvětví, oblast působnosti nařízení (EU) 2018/842 by měla zůstat zachována.
Nařízení (EU) 2018/842 by se tedy mělo nadále uplatňovat na emise skleníkových plynů z domácí lodní dopravy, avšak nikoliv na emise z mezinárodní lodní dopravy.
Oblast působnosti nařízení (EU) 2018/842 by nemělo změnit ani zařazení zařízení na spalování komunálního odpadu do přílohy I směrnice 2003/87/ES pro účely článků 14 a 15 uvedené směrnice.
Emise skleníkových plynů členských států spadající do oblasti působnosti nařízení (EU) 2018/842, které se mají brát v úvahu při kontrolách souladu, se budou nadále určovat po dokončení přezkumů inventur v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 (10).
(10)
V souladu s pokyny IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 se emise CO2 z biomasy pro výrobu energie vykazují v rámci kategorií využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví podle nařízení (EU) 2018/841.
S cílem zabránit dvojímu započítávání jsou emise skleníkových plynů z biopaliv, biokapalin a paliv z biomasy pro účely stanovení emisí skleníkových plynů podle nařízení (EU) 2018/842 vyčísleny jako nulové.
Aby se zohlednily dopady nepřímých změn ve využívání půdy a podpořila udržitelnost těchto paliv, je důležité, aby všechny členské státy plně provedly směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 (11), včetně jejích kritérií udržitelnosti a úspor emisí skleníkových plynů pro tato paliva.
(11)
V některých odvětvích se emise skleníkových plynů buď zvýšily, nebo zůstaly stabilní.
Komise ve sdělení ze dne 17. září 2020 nazvaném „Zvýšení cílů Evropy v oblasti klimatu do roku 2030 – Investice do klimaticky neutrální budoucnosti ve prospěch našich občanů“ uvedla, že zvýšeného cíle celkového snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 lze dosáhnout pouze za přispění všech odvětví.
(12)
Evropská rada v závěrech ze zasedání dne 11. prosince 2020 uvedla, že nový cíl snížení emisí skleníkových plynů pro rok 2030 bude Unie plnit kolektivně při zajištění maximální nákladové efektivity, na tomto úsilí se budou podílet všechny členské státy v duchu spravedlnosti a solidarity, a aniž by byl kdokoli opomenut a nového cíle pro rok 2030 musí být dosaženo způsobem, který zachová konkurenceschopnost Unie a zohlední rozdílné výchozí pozice členských států, jejich specifické vnitrostátní podmínky a potenciál pro snížení emisí skleníkových plynů, a to také v případě ostrovních členských států a ostrovů, i vynaložené úsilí.
(13)
V zájmu dosažení nového cíle Unie snížit do roku 2030 čisté emise skleníkových plynů alespoň o 55 % ve srovnání s úrovněmi v roce 1990 budou odvětví zahrnutá do nařízení (EU) 2018/842 muset postupně snižovat své emise skleníkových plynů, dokud v roce 2030 nedosáhnou snížení o 40 % ve srovnání s úrovněmi v roce 2005.
Nařízení (EU) 2018/842 přispívá rovněž k dosažení cílů Pařížské dohody, jakož i cíle Unie dosáhnout nejpozději do roku 2050 klimatické neutrality podle nařízení (EU) 2021/1119, k jehož splnění je zapotřebí postupně sladit úsilí všech členských států a současně přitom zohlednit konkrétní vnitrostátní podmínky.
(10) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 ze dne 11. prosince 2018 o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 663/2009 a (ES) č. 715/2009, směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU a 2013/30/EU, směrnice Rady 2009/119/ES a (EU) 2015/652 a zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (Úř. věst.
L 328, 21.12.2018, s. 1).
(11) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 ze dne 11. prosince 2018 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (Úř. věst.
L 328, 21.12.2018, s. 82).