21.4.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
L 107/3
(7)
Pieņemot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2021/1119, Savienība ir nostiprinājusi tiesību aktos mērķi līdz 2050. gadam panākt līdzsvaru starp antropogēnajām siltumnīcefekta gāzu emisijām visas tautsaimniecības mērogā no emisiju avotiem un piesaisti Savienības iekšējos piesaistītājos un attiecīgi pēc tam panākt negatīvas emisijas.
Minētā regula arī nosaka saistošu Savienības mērķrādītāju siltumnīcefekta gāzu neto emisiju (emisiju pēc piesaistījumu atskaitīšanas) samazināšanai Savienībā līdz 2030. gadam vismaz par 55 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni.
Tiek gaidīts, ka šā mērķrādītāja sasniegšanā ieguldījumu dos visas ekonomikas nozares, arī zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības (“ZIZIMM”) sektors.
Lai nodrošinātu, ka līdz 2030. gadam tiek īstenoti pietiekami emisiju mazināšanas centieni citās nozarēs, neto piesaistījumu pienesums Savienības 2030. gada klimata mērķrādītāja sasniegšanā nedrīkst pārsniegt 225 miljonus tonnu CO2 ekvivalenta.
Regulas (ES) 2021/1119 kontekstā Komisija attiecīgā paziņojumā atkārtoti apstiprināja savu nodomu ierosināt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/841 (8) pārskatīšanu atbilstoši iecerei neto oglekļa piesaistījumus ZIZIMM sektorā līdz 2030. gadam palielināt tā, lai tie pārsniegtu 300 miljonus tonnu CO2 ekvivalenta.
(8)
Lai palīdzētu sasniegt siltumnīcefekta gāzu neto emisiju samazināšanas ieceri, kas no vismaz 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni palielināta līdz vismaz 55 %, un nodrošinātu, ka ZIZIMM sektors sniedz ilgtspējīgu un paredzamu ilgtermiņa devumu Savienības klimatneitralitātes mērķa sasniegšanā, būtu katrai dalībvalstij jānosaka saistoši mērķrādītāji palielinātiem siltumnīcefekta gāzu neto piesaistījumiem ZIZIMM sektorā 2026.–2030. gada periodā, no kuriem izrietētu visas Savienības neto piesaistījumu mērķrādītājs 2030. gadam – 310 miljoni tonnu CO2 ekvivalenta.
Metodikā, ko izmanto, lai noteiktu nacionālos mērķrādītājus 2030. gadam, būtu jāņem vērā atšķirība starp Savienības mērķrādītāju un 2016., 2017. un 2018. gada vidējām siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaistījumiem, par ko katra dalībvalsts ziņojusi savā 2020. gada iesniegumā, un jāatspoguļo ZIZIMM sektora pašreizējais sniegums klimata pārmaiņu mazināšanas jomā un katras dalībvalsts apsaimniekotās zemes platības īpatsvars Savienībā, ņemot vērā attiecīgās dalībvalsts spēju savu sniegumu šajā sektorā uzlabot, izmantojot zemes apsaimniekošanas praksi vai tādas zemes izmantojuma izmaiņas, kas labvēlīgi ietekmē klimatu un biodaudzveidību.
Mērķu pārsniegums no dalībvalstu puses vēl vairāk palīdzētu sasniegt Savienības mērķus klimata jomā.
(9)
Saistošie mērķrādītāji, kas paredz lielāku ieceru vērienu attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu neto emisijām un piesaistījumiem, būtu katrai dalībvalstij jānosaka, izmantojot lineāru trajektoriju.
Trajektorijai vajadzētu sākties 2022. gadā ar to siltumnīcefekta gāzu emisiju vidējām vērtībām, par kurām attiecīgā dalībvalsts ziņo 2021., 2022. un 2023. gadā, un beigties 2030. gadā ar šai dalībvalstij noteikto mērķrādītāju.
Lai nodrošinātu Savienības 2030. gada mērķrādītāja kopīgu sasniegšanu, vienlaikus ņemot vērā siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistījumu ikgadējo mainīgumu ZIZIMM sektorā, ir lietderīgi – papildus 2030. gadam izvirzītajam nacionālajam mērķrādītājam – katrai dalībvalstij noteikt saistības sasniegt neto siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistījumu summu attiecībā uz 2026.–2029. gada periodu (“2026.–2029. gada budžets”).
(10)
Regulas (ES) 2018/841 6., 7., 8. un 10. pantā izklāstītie uzskaites noteikumi tika izstrādāti tā, lai noteiktu, kādā mērā ZIZIMM sektora sniegums klimata pārmaiņu mazināšanas jomā varētu palīdzēt sasniegt 2030. gada Savienības mērķrādītāju, kas paredz siltumnīcefekta gāzu neto emisijas samazināt par 40 %, neskaitot ZIZIMM sektoru.
Lai šajā sektorā vienkāršotu tiesisko regulējumu, pašreizējie uzskaites noteikumi nebūtu jāpiemēro pēc 2025. gada un nacionālo mērķrādītāju ievērošana būtu jāverificē, balstoties uz ziņotajām siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaistījumiem.
Tas nodrošinātu metodisku konsekvenci ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK (9), ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/842 (10) un ar jauno siltumnīcefekta gāzu neto emisiju samazināšanas mērķrādītāju – vismaz 55 % –, ieskaitot ZIZIMM sektoru.
(8) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/841 (2018. gada 30. maijs) par zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā radušos siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes iekļaušanu klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam un ar ko groza Regulu (ES) Nr.
525/2013 un Lēmumu Nr. 529/2013/ES (OV L 156, 19.6.2018., 1. lpp.).
(9) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Savienībā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.).
(10) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/842 (2018. gada 30. maijs) par saistošiem ikgadējiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas dalībvalstīm jāpanāk no 2021. līdz 2030. gadam un kas dod ieguldījumu rīcībā klimata politikas jomā, lai izpildītu Parīzes nolīgumā paredzētās saistības, un ar ko groza Regulu (ES) Nr.
525/2013 (OV L 156, 19.6.2018., 26. lpp.).