2023.4.21.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
L 107/3
(7)
Az (EU) 2021/1119 rendelet elfogadásával az Unió jogszabályban rögzítette azt a célkitűzést, hogy 2050-ig az Unión belül egyensúlyt kell teremteni az üvegházhatást okozó gázok egész gazdaságra kiterjedő, emberi eredetű, forrásonkénti kibocsátása és az üvegházhatást okozó gázok belföldön történő, nyelőnkénti eltávolítása között, és azt követően adott esetben negatív kibocsátást kell elérni.
Az említett rendelet megállapít továbbá egy kötelező, az Unión belüli nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátásra (az elnyelések levonása utáni kibocsátásra) vonatkozó célértéket is, amely szerint a kibocsátást az 1990-es szinthez képest legalább 55 %-kal kell csökkenteni 2030-ig.
Az elvárás az, hogy valamennyi gazdasági ágazat – beleértve a földhasználat, földhasználat-megváltoztatás és erdőgazdálkodás (a továbbiakban: LULUCF) ágazatát is – hozzájáruljon az említett célérték eléréséhez.
Annak biztosítása érdekében, hogy a többi ágazatban 2030-ig elégséges erőfeszítések történjenek az éghajlatváltozás hatásainak mérséklésére, a nettó elnyelésnek a 2030-as uniós éghajlat-politikai célértékhez való hozzájárulása 225 millió tonna CO2egyenértékre korlátozódik.
Az (EU) 2021/1119 rendelettel összefüggésben a Bizottság egy kapcsolódó nyilatkozatban erősítette meg azon szándékát, hogy javaslatot tesz az (EU) 2018/841 európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) felülvizsgálatára, azon törekvésnek megfelelően, hogy 2030-ra 300 millió tonna CO2-egyenérték fölé növeljék a nettó szén-dioxid-eltávolítást a LULUCF-ágazatban.
(8)
A nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátásnak az 1990-es szinthez képest legalább 40 % helyett legalább 55 %-os csökkentésére irányuló fokozott törekvéshez való hozzájárulás érdekében, valamint azért, hogy a LULUCF-ágazat fenntartható és kiszámítható módon, hosszú távon hozzájáruljon az Unió klímasemlegességi célkitűzéséhez, a 2026–2030-as időszakra minden tagállam esetében kötelező célértékeket kell meghatározni a nettó üvegházhatásúgáz-elnyelés növelése tekintetében a LULUCF-ágazatban, ami az Unió egészére vonatkozóan 310 millió tonna CO2-egyenértéknek megfelelő nettó elnyelési célértéket eredményez 2030-ban.
A 2030-as nemzeti célértékek megállapításához használt módszertannak figyelembe kell vennie az uniós célérték, illetve az egyes tagállamok által a 2020.
évi bejelentéseik során 2016-ra, 2017-re és 2018-ra jelentett átlagos üvegházhatásúgázkibocsátás és -elnyelés közötti különbséget, és tükröznie kell a LULUCF-ágazat jelenlegi mérséklési teljesítményét és az egyes tagállamoknak a gazdálkodás alatt álló uniós földterületből való részesedését, figyelembe véve az adott tagállam azon képességét, hogy az éghajlat és a biológiai sokféleség szempontjából előnyös földhasználati gyakorlatok vagy földhasználat-megváltoztatások révén javítsa teljesítményét az ágazatban.
A célérték tagállamok általi túlteljesítése még inkább hozzájárulna az Unió éghajlat-politikai célkitűzéseinek eléréséhez.
(9)
A nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátásra és -elnyelésre vonatkozó megnövelt törekvéshez kapcsolódó kötelező célértékeket minden tagállam esetében lineáris teljesítési pályán kell meghatározni.
A teljesítési pálya 2022-ben kezdődik az adott tagállam által 2021, 2022 és 2023 során bejelentett átlagos üvegházhatásúgáz-kibocsátás szintjén, és 2030-ban végződik az adott tagállam számára rögzített célértéken.
A 2030-ra kitűzött uniós célérték közös elérésének biztosítása érdekében – egyúttal figyelembe véve az üvegházhatásúgáz-kibocsátás és -elnyelés évenkénti változékonyságát a LULUCF-ágazatban – helyénvaló, hogy a 2030-ra vonatkozó nemzeti célértéken felül az egyes tagállamok számára a 2026-tól 2029-ig tartó időszakban teljesítendő összes nettó üvegházhatásúgázkibocsátásra és -elnyelésre vonatkozó kötelezettségvállalás (a továbbiakban: a 2026–2029-es keret) is meghatározásra kerüljön.
(10)
Az (EU) 2018/841 rendelet 6., 7., 8. és 10. cikkében foglalt elszámolási szabályok annak meghatározását célozták, hogy a LULUCF-ágazat mérséklési teljesítménye milyen mértékben járulhat hozzá az üvegházhatásúgáz-kibocsátás 40 %-os csökkentésének 2030-as uniós céljához, amelyben a LULUCF-ágazat nem szerepelt.
Az említett ágazat szabályozási keretének egyszerűsítése érdekében a jelenlegi elszámolási szabályokat 2025 után nem kell alkalmazni, és a tagállamok nemzeti célértékeknek való megfelelését a bejelentett üvegházhatásúgáz-kibocsátás és -elnyelés alapján kell ellenőrizni.
Ez biztosítaná a módszertani összhangot a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (9) és az (EU) 2018/842 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (10), valamint a nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátás legalább 55 %-os csökkentésére vonatkozó új céllal, amelyben a LULUCF-ágazat is szerepel.
(8) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/841 rendelete (2018. május 30.) a földhasználathoz, a földhasználat-változtatáshoz és az erdőgazdálkodáshoz kapcsolódó üvegházhatásúgáz-kibocsátásnak és -elnyelésnek a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keretbe történő beillesztéséről, valamint az 525/2013/EU rendelet és az 529/2013/EU határozat módosításáról (HL L 156., 2018.6.19., 1. o.).
(9) Az Európai Parlament és a Tanács 2003/87/EK irányelve (2003. október 13.) az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Unión belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról (HL L 275., 2003.10.25., 32. o.).
(10) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/842 rendelete (2018. május 30.) a Párizsi Megállapodásban vállalt kötelezettségek teljesítése érdekében a tagállamok által 2021-től 2030-ig kötelezően teljesítendő, az éghajlat-politikai fellépéshez hozzájáruló éves üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentések meghatározásáról, valamint az 525/2013/EU rendelet módosításáról (HL L 156., 2018.6.19., 26. o.).