21.4.2023
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
L 107/3
(7)
Antamalla asetuksen (EU) 2021/1119 unioni on kirjannut lainsäädäntöön tavoitteen saavuttaa tasapaino ihmisen toiminnan koko taloudessa aiheuttamien kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien päästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien välillä unionin sisäisesti vuoteen 2050 mennessä ja tapauksen mukaan saavuttaa sen jälkeen negatiiviset päästöt.
Kyseisessä asetuksessa vahvistetaan myös unionin sitova tavoite vähentää kasvihuone­ kaasujen unionin sisäisiä nettopäästöjä (päästöt poistumien vähentämisen jälkeen) vähintään 55 prosentilla verrattuna vuoden 1990 tasoon vuoteen 2030 mennessä.
Kaikkien talouden alojen, myös maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden, jäljempänä ’LULUCF’, sektorin odotetaan edistävän kyseisen tavoitteen saavuttamista.
Jotta varmistetaan, että muilla sektoreilla otetaan käyttöön riittäviä hillintätoimia vuotta 2030 kohti edettäessä, nettopoistumien osuus unionin vuoden 2030 ilmastotavoitteesta on rajoitettu 225 miljoonaan hiilidiok­ sidiekvivalenttitonniin.
Komissio vahvisti asetuksen (EU) 2021/1119 yhteydessä antamassaan lausumassa aikovansa ehdottaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/841 (8) tarkistamista siten, että siinä otetaan huomioon tavoite nostaa hiilen nettopoistumat yli 300 miljoonaan hiilidioksidiekvivalenttitonniin LULUCFsektorilla vuoteen 2030 mennessä.
(8)
Jotta voitaisiin edistää kunnianhimoisempaa tavoitetta kasvihuonekaasujen nettopäästöjen vähentämisestä ja nostaa tavoite vähintään 40 prosentista vähintään 55 prosenttiin verrattuna vuoden 1990 tasoon ja varmistaa, että LULUCF-sektori edistää kestävällä ja ennustettavalla tavalla pitkällä aikavälillä unionin ilmastoneutraaliustavoitetta, kullekin jäsenvaltiolle olisi vahvistettava kaudeksi 2026–2030 sitovat kasvihuonekaasujen nettopoistumien lisäämistä koskevat tavoitteet LULUCF-sektorille, jolloin tavoitteeksi asetetaan 310 miljoonaa hiilidioksidiekvivalent­ titonnia unionin nettopoistumia vuonna 2030.
Vuotta 2030 koskevien kansallisten tavoitteiden vahvistamisessa käytetyissä menetelmissä olisi otettava huomioon erot unionin tavoitteen ja kunkin jäsenvaltion vuonna 2020 raportoimien keskimääräisiä kasvihuonekaasupäästöjä ja -poistumia vuosilta 2016, 2017 ja 2018 koskevien tietojen välillä, ja niiden olisi heijastettava LULUCF-sektorin nykyistä suoriutumista päästöjen hillinnässä ja kunkin jäsenvaltion osuutta hoidetusta maa-alasta unionissa siten, että otetaan huomioon kyseisen jäsenvaltion valmiudet parantaa suoriutumistaan tällä sektorilla sellaisten maanhoidon käytäntöjen tai maankäytön muutosten avulla, jotka hyödyttävät ilmastoa ja luonnon monimuotoisuutta.
Tavoitteiden ylittyminen jäsenvaltioissa edesauttaisi unionin ilmastotavoitteiden saavuttamista.
(9)
Kasvihuonekaasujen nettopäästöjä ja -poistumia koskevat kunnianhimoisemmat sitovat tavoitteet olisi määritettävä kullekin jäsenvaltiolle lineaarisen kehityspolun perusteella.
Kehityspolun olisi alettava vuonna 2022 kyseisen jäsenvaltion vuosina 2021, 2022 ja 2023 ilmoittamien kasvihuonekaasupäästöjen keskiarvosta ja päätyttävä kyseiselle jäsenvaltiolle asetettuun tavoitteeseen vuonna 2030.
Jotta voidaan varmistaa unionin vuoden 2030 tavoitteen yhteinen saavuttaminen ja samalla ottaa huomioon kasvihuonekaasupäästöjen ja -poistumien vuotuinen vaihtelu LULUCF-sektorilla, on aiheellista asettaa kullekin jäsenvaltiolle velvoite saavuttaa tietty kasvihuonekaasujen nettopäästöjen ja -poistumien summa kaudella 2026–2029 (jäljempänä ’tase 2026–2029’) vuotta 2030 koskevan kansallisen tavoitteen lisäksi.
(10)
Asetuksen (EU) 2018/841 6, 7, 8 ja 10 artiklassa vahvistettujen tilinpitosääntöjen tarkoituksena oli määrittää, missä määrin LULUCF-sektorin hillitsemistoimilla voitaisiin osaltaan edistää unionin tavoitetta vähentää kasvihuone­ kaasujen nettopäästöjä 40 prosentilla vuoteen 2030 mennessä; tämä tavoite ei sisältänyt LULUCF-sektoria.
Kyseisen sektorin sääntelykehyksen yksinkertaistamiseksi nykyisiä tilinpitosääntöjä ei olisi sovellettava vuoden 2025 jälkeen, ja jäsenvaltioiden kansallisten tavoitteiden noudattaminen olisi todennettava ilmoitettujen kasvihuonekaasu­ päästöjen ja -poistumien perusteella.
Näin huolehdittaisiin menetelmien johdonmukaisuudesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (9) kanssa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/842 (10) kanssa ja sen uuden tavoitteen kanssa, että kasvihuonekaasujen nettopäästöjä vähennetään vähintään 55 prosentilla siten, että tavoitteeseen sisältyy myös LULUCF-sektori.
(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/841, annettu 30 päivänä toukokuuta 2018, maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 ja päätöksen N:o 529/2013/EU muuttamisesta (EUVL L 156, 19.6.2018, s. 1).
(9) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 2003, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta unionissa ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta (EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32).
(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/842, annettu 30 päivänä toukokuuta 2018, sitovista vuotuisista kasvihuonekaa­ supäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030, joilla edistetään ilmastotoimia Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi, sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta (EUVL L 156, 19.6.2018, s. 26).