24.2.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
L 60/3
2.2.4.
un tip diferit de echipament de frânare, în special în ceea ce privește prezența sau absența echipamentului de frânare al unei remorci sau orice prezență a unui sistem de frânare electric;
2.2.5.
tipul motorului;
2.2.6.
numărul de trepte de viteză și rapoartele de demultiplicare ale acestora;
2.2.7.
rapoartele de transmisie finale;
2.2.8.
dimensiunile pneurilor.
2.3.
„Echipamentul de frânare” reprezintă ansamblul de componente care au ca funcție reducerea progresivă a vitezei unui vehicul în mers sau oprirea acestuia sau menținerea în staționare în cazul în care vehiculul este deja oprit; aceste funcții sunt specificate la punctul 5.1.2 de mai jos.
Echipamentul este format din comandă, transmisie și frâna propriu-zisă.
2.4.
„Comandă” înseamnă componenta acționată direct de către conducător pentru a furniza transmisiei energia necesară pentru frânarea sau controlarea acesteia.
Această energie poate fi fie energia musculară a conducă­ torului, fie o altă sursă de energie controlată de conducător sau o combinație a acestor diverse categorii de energie.
2.5.
„Transmisie” înseamnă ansamblul de componente cuprinse între comandă și frână, care le unește în mod funcțional.
Transmisia poate fi mecanică, hidraulică, pneumatică, electrică sau mixtă.
În cazul în care puterea de frânare provine de la o sursă de energie independentă de conducător, rezerva de energie din sistem face și ea parte din transmisie.
Transmisia are două funcții independente: transmisia comenzilor și transmisia de energie.
Atunci când termenul „transmisie” este utilizat de sine stătător în cadrul prezentului regulament, acesta se referă atât la „transmisia comenzilor”, cât și la „transmisia de energie”.
2.5.1.
„Transmisia comenzilor” reprezintă combinația de componente ale transmisiei care controlează funcționarea frânelor, inclusiv funcția de comandă și rezerva (rezervele) necesară (necesare) de energie.
2.5.2.
„Transmisia energiei” înseamnă combinația de componente care alimentează frânele cu energia necesară pentru a funcționa și include rezerva (rezervele) de energie necesară (necesare) pentru funcționarea frânelor.
2.6.
„Frâna” înseamnă componenta în care se dezvoltă forțele care se opun mișcării vehiculului.
Aceasta poate fi o frână cu fricțiune (atunci când forțele sunt generate de frecarea dintre două componente ale vehiculului aflate în mișcare una față de cealaltă); o frână electrică (atunci când forțele sunt generate de acțiunea electromagnetic ă dintre două componente ale vehiculului aflate în mișcare una față de cealaltă, dar care nu se află în contact); o frână cu fluid (atunci când forțele sunt generate de acțiunea unui fluid situat între două componente ale vehiculului, care se mișcă una față de cealaltă); sau o frână de motor (atunci când forțele derivă dintr-o creștere artificială a acțiunii de frânare a motorului transmisă roților).
2.7.
„Echipamente de frânare de diferite tipuri” înseamnă echipamentele care prezintă între ele diferențe esențiale, în special în ceea ce privește:
2.7.1.
componente cu caracteristici diferite;
2.7.2.
o componentă fabricată din materiale cu caracteristici diferite sau o componentă care diferă ca formă sau mărime;
2.7.3.
o asamblare diferită a componentelor.
2.8.
„Componentă a echipamentului de frânare” înseamnă una dintre componentele individuale care, atunci când sunt asamblate, formează echipamentul de frânare.
2.9.
„Frânare progresivă și treptată” înseamnă frânarea în timpul căreia, în cadrul funcționării normale a dispozi­ tivului și în timpul acționării frânelor (a se vedea punctul 2.16 de mai jos):
2.9.1.
conducătorul poate, în orice moment, să crească sau să scadă forța de frânare prin acționarea comenzii;
2.9.2.
forța de frânare variază proporțional cu acțiunea asupra comenzii (funcție monotonă);
2.9.3.
forța de frânare poate fi reglată ușor, cu suficientă precizie.