2023.2.24.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
L 60/3
2.2.4.
a fékberendezés eltérő típusa, különösen a pótkocsi fékezésére szolgáló berendezés jelenléte vagy hiánya vagy egy elektromos fékrendszer esetleges jelenléte;
2.2.5.
a motor típusa;
2.2.6.
a sebességfokozatok száma és áttétele;
2.2.7.
a végáttételek;
2.2.8.
a gumiabroncsok mérete;
2.3.
„fékberendezés”: azon alkatrészek összessége, amelyek feladata az, hogy folyamatosan csökkentsék a mozgó jármű sebességét, illetve megállítsák, vagy statikus állapotban tartsák a járművet, amennyiben az már áll; ezeket a funkciókat a lenti 5.1.2.
szakasz részletezi.
A berendezés kezelőszervből, erőátviteli rendszerből és magából a fékből áll;
2.4.
„kezelőszerv”: az az alkatrész, amelyet a járművezető közvetlenül működtet abból a célból, hogy az erőátviteli rendszernek átadja a fékezéshez vagy annak szabályozásához szükséges energiát.
Az energia származhat a járművezető izomerejéből vagy egy általa működtetett egyéb forrásból, illetve lehet ezen különféle energiák kombinációja is;
2.5.
„erőátviteli rendszer”: a kezelőszerv és a fékek közt elhelyezkedő és azokat funkcionálisan összekötő elemek összessége.
Az erőátviteli rendszer mechanikus, hidraulikus, pneumatikus, elektromos vagy vegyes lehet.
Amennyiben a fékerő a járművezetőtől független energiaforrásból származik, vagy a fékezésre ilyen ener­ giaforrás rásegít, a berendezésben lévő tartalékenergiát ugyancsak az erőátviteli rendszer részének kell tekinteni.
Az erőátviteli rendszer két független funkcióra oszlik: a vezérlésátvitelre és az energiaátvitelre.
Amennyiben az „erőátvitel” kifejezést ezen előírásban önmagában használjuk, az egyaránt utal a „vezérlésátvitelre ” és az „energiaátvitelre”;
2.5.1.
„vezérlésátvitel”: az erőátviteli rendszer azon alkatrészeinek együttese, melyek a fékek működését vezérlik, ideértve a vezérlési funkciót és a szükséges energiatartaléko(ka)t;
2.5.2.
„energiaátvitel” a fékeket a működésükhöz szükséges energiával ellátó alkatrészek együttese, ideértve a fékek működtetéséhez szükséges energiatartaléko(ka)t is;
2.6.
„fék”: az a szerkezet, amelyben a jármű mozgásával ellentétes erők keletkeznek.
Ez lehet súrlódó fék (amikor az erőt a jármű két, egymáshoz képest elmozduló alkatrésze közötti súrlódás hozza létre); elektromos fék (amikor az erőt a jármű két, egymáshoz képest elmozduló, de egymással nem érintkező alkatrésze közötti elektromágneses hatás hozza létre); folyadékfék (amikor az erőt a jármű két, egymáshoz képest elmozduló alkatrésze között elhelyezkedő folyadék hatása hozza létre); vagy motorfék (amikor az erők a motor mesterségesen növelt, kerekeknek átadott fékhatásából származnak);
2.7.
„eltérő típusú fékberendezések”: az olyan rendszerek, melyek az alábbi alapvető vonatkozások tekintetében eltérnek egymástól:
2.7.1.
különböző jellemzőkkel rendelkező alkatrészek;
2.7.2.
különböző jellemzőkkel rendelkező anyagokból készült alkatrészek vagy eltérő alakú vagy méretű alkatré­ szek;
2.7.3.
az alkatrészek eltérő összeszerelése;
2.8.
„fékberendezés alkatrésze”: azon egyedi alkatrészek egyike, amelyek összeszerelve a fékberendezést alkotják;
2.9.
„progresszív és fokozatos fékezés”: az a fékezés, amely során a berendezés szokásos üzemi tartományában és a fékek működtetése közben (lásd az alábbi 2.16.
szakaszt):
2.9.1.
a járművezető a kezelőszervre gyakorolt hatással bármely pillanatban növelheti vagy csökkentheti a fékerőt;
2.9.2.
a fékerő a kezelőszervre gyakorolt hatással arányosan változik (monoton függvény);
2.9.3.
a fékerőt megfelelő precizitással könnyen lehet szabályozni;