23.2.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
L 58/1427 KOMISIJA IZMĒĢINĀJUMA PROJEKTI
PP 02 — NODAĻA EIROPAS STRATĒĢISKĀS INVESTĪCIJAS (turpinājums) PP 02 23
(turpinājums)
PP 02 23 06
(turpinājums) Savienības līmenī radioaktīvo atkritumu pārvadājumiem uz kopēju apglabāšanas kompleksu būtu piemērojami noteikumi, kas izklāstīti Direktīvas 2006/117/Euratom 2. nodaļā, kura attiecas uz Kopienas iekšējiem pārvadājumiem.
Jāuzsver arī tas, ka Komisija ir izveidojusi ekspertu grupu darbam ar finanšu aspektiem, kas raksturīgi kodoldegvielas apsaimniekošanas cikla beigu posmam, ieskaitot dziļas ģeoloģiskās apglabāšanas objektu, un šīs darba grupas uzdevums būs palīdzēt Komisijai novērtēt šāda objekta izmaksu un finansēšanas elementus.
Būtu jāuzskata, ka šīs ekspertu grupas darba programmas aktivitātes papildina dažas no darbībām, kas ierosinātas saskaņā ar šo projektu.
Lai gan radioaktīvos atkritumus ir atļauts apglabāt citā dalībvalstī, Direktīvas 2011/70/Euratom 4. panta 1. punktā ir noteikts, ka katra dalībvalsts ir pilnībā atbildīga par savas lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanu.
Iespēja apglabāt radioaktīvos atkritumus citā dalībvalstī ir reglamentēta Direktīvas 2011/70/Euratom 4. panta 4. punktā, kas ir formulēts šādi: “Radioaktīvos atkritumus apglabā tajā dalībvalstī, kurā tie ir radīti, izņemot, ja pārsūtīšanas laikā ir stājusies spēkā vienošanās starp attiecīgo dalībvalsti un citu dalībvalsti [...] par apglabāšanas iekārtas izmantošanu kādā no tām [...].”
Šādas vienošanās pēc tam būtu jāiekļauj valsts programmā, kā paredzēts 12. panta 1. punkta k) apakšpunktā, saskaņā ar kuru: "Valsts programmās [...] iekļauj: [...] k) attiecīgā gadījumā – vienošanās, kas noslēgta(-as) [...]".
Vienlaikus dalībvalstis ir aicinātas plānot ilgtermiņā un savos attiecīgajos valsts plānos iestrādāt kodolatkritumu dziļas ģeoloģiskās apglabāšanas objektus.
Patlaban pasaulē nav valsts, kurā darbotos kāds lietotās kodoldegvielas dziļas ģeoloģiskās apglabāšanas objekts.
Pašlaik tādu būvē tikai Somija, un vienīgi Zviedrijai un Francijai ir reāli īstenojami plāni dziļas ģeoloģiskās apglabāšanas objektu veidošanai, kas varētu sākt darboties šā gadsimta 30. gadu sākumā.
Pārējām dalībvalstīm vēl nav šādu koncepciju, tāpēc to iespējamie turpmākie projekti varētu sākt darboties tikai pēc vairākiem gadu desmitiem.
Tomēr Francijas projektēšanas plānos ir ņemtas vērā tikai to Francijas radioaktīvo atkritumu apglabāšanas iespējas, kuri pastāv šodien vai tiek plānoti šodien.
Lai gan kodolelektrostacijas ir acīmredzamākais radioaktīvo atkritumu avots, tās noteikti nav vienīgais šāds avots.
Radioaktīvos atkritumus rada rūpniecība, slimnīcas un medicīnas iekārtas, pētniecības centri un universitātes.
Visas dalībvalstis neatkarīgi no tā, vai kodolenerģija ir vai nav to energoresursu struktūrā, rada noteikta veida radioaktīvos atkritumus un saskaras ar tiem.
Ņemot vērā to, ka ir jāpieliek milzīgas finansiālas un inženiertehniskas pūles un turklāt ārkārtīgi ilgi ir būvdarbu periodi, dažādu visā Savienībā izkaisītu dziļas ģeoloģiskās apglabāšanas objektu dublēšanos uzskatām par ārkārtīgi neefektīvu.
Tāpēc piedāvājam sadarbībā ar Komisijas Enerģētikas ģenerāldirektorātu (DG ENER) sākt īstenot izmēģinājuma projektu un veiksmīga rezultātā gadījumā to turpināt ar sagatavošanas darbību.
Minētais process varētu īstenoties kā priekšizpēte par radioaktīvo atkritumu dziļas ģeoloģiskās apglabāšanas objekta veidošanu kopīgai Eiropas lietošanai, un šādu priekšizpēti varētu veikt, izmantojot arī Ģeoloģiskās apglabāšanas tehnoloģijas ieviešanas platformu (IGDTP).
IGDTP radītajām zināšanām būs liela nozīme.
Šāda priekšizpēte būtu jāveic, lai politikas veidotājiem būtu iespēja no tehniskā, finansiālā vai vispārējās efektivitātes viedokļa izvērtēt pieejamos datus, kā arī izvērtēt, vai būtu loģiski apvienot Eiropas resursus radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanas vajadzībām, un noteikt, vai būtu jāpārskata spēkā esošie tiesību akti, lai šādu kopīgu Eiropas pieeju radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanai nodrošinātu.