2023 2 23
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
L 58/1427 KOMISIJA BANDOMIEJI PROJEKTAI
PP 02 — SKYRIUS EUROPOS STRATEGINĖS INVESTICIJOS (tęsinys) PP 02 23
(tęsinys)
PP 02 23 06
(tęsinys) Radioaktyviųjų atliekų vežimui į bendrą atliekyną ES lygmeniu būtų taikomos Direktyvos 2006/117/Euratomas 2 skyriuje, kuriame reglamentuojamas vežimas Bendrijos viduje, nustatytos taisyklės.
Taip pat reikia pabrėžti, kad Komisija įsteigė ekspertų grupę, kuri nagrinėja finansinius branduolinių įrenginių, įskaitant giluminį geologinį atliekyną, aspektus, kad padėtų Komisijai įvertinti tokių įrenginių sąnaudas, finansavimą ir finansavimo elementus.
Pagal tos ekspertų grupės darbo programą vykdoma veikla turėtų būti vertinama kaip papildanti kai kurią pagal šį projektą siūlomą veiklą.
Nors radioaktyviąsias atliekas leidžiama dėti į atliekyną kitoje valstybėje narėje, Direktyvos 2011/70/Euratomas 4 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad kiekvienai valstybei narei tenka galutinė atsakomybė už joje susidarančio panaudoto branduolinio kuro ir radioaktyviųjų atliekų tvarkymą.
Galimybė radioaktyviąsias atliekas dėti į atliekyną kitoje valstybėje narėje reglamentuojama Direktyvos 2011/70/Euratomas 4 straipsnio 4 dalyje, kuri suformuluota taip: „Radioaktyviosios atliekos dedamos į atliekyną toje valstybėje narėje, kurioje jos susidarė, nebent vežimo metu įsigalioja atitinkamos valstybės narės susitarimas su kita valstybe nare [...] dėl vienoje iš jų esančio atliekyno panaudojimo“.
Toks (-ie) susitarimas (-ai) turėtų būti įtrauktas (-i) į nacionalinę programą, kaip nustatyta 12 straipsnio 1 dalies k punkte, pagal kurį „Nacionalinėse programose [...] pateikiami [...], jei yra, [...] sudarytas (-i) susitarimas (-ai)“.
Tuo pačiu metu valstybės narės raginamos sudaryti ilgalaikius planus ir įtraukti giluminius radioaktyviųjų atliekų atliekynus į savo atitinkamus nacionalinius planus.
Šiuo metu nė vienoje pasaulio šalyje nėra giluminio panaudoto branduolinio kuro atliekyno.
Kol kas Suomija vienintelė stato atliekyną, ir tik Švedija ir Prancūzija turi realistiškus planus, pagal kuriuos giluminiai atliekynai galėtų būti pradėti naudoti 2030 m. pradžioje.
Kitos valstybės narės tokių koncepcijų dar neturi, todėl tam, kad jų galimi būsimi projektai būtų realizuoti, gali prireikti dešimtmečių.
Tačiau Prancūzijos projektavimo planuose atsižvelgiama tik į šalinimo pajėgumus, susijusius su Prancūzijos radioaktyviosiomis atliekomis, kurios egzistuoja ar planuojamos šiandien.
Nors branduolinės energijos jėgainės yra akivaizdžiausias radioaktyviųjų atliekų šaltinis, jos tikrai nėra vienintelis.
Pramonės įmonės, ligoninės ir medicinos priemonės, mokslinių tyrimų centrai ir universitetai gamina radioaktyviąsias atliekas.
Visos valstybės narės, nepriklausomai nuo to, ar jų energijos rūšių derinyje yra branduolinės energijos dalis, ar ne, gamina ir turi tvarkyti tam tikrų rūšių radioaktyviąsias atliekas.
Manome, kad reikalingos didžiulio masto finansinės ir inžinerinės pastangos, taip pat itin ilgi statybos laikotarpiai lemia įvairių giluminių geologinių atliekynų dubliavimą visoje Sąjungoje ir, panašu, kad tai yra itin neefektyvu.
Todėl siūlome, bendradarbiaujant su ENER GD, pradėti bandomąjį projektą ir, jei jis bus sėkmingas, jį tęsti vykdant parengiamuosius veiksmus.
Šis procesas galėtų būti vykdomas kaip galimybių studija, skirta bendro europinio naudojimo giluminiam branduolinių atliekų atliekynui, ji būtų atlikta, pavyzdžiui, pasitelkiant Geologinio radioaktyviųjų atliekų dėjimo į atliekynus įgyvendinimo technologijų platformą (IGDTP), bet ja neapsiribojant.
Žinios, gautos pasitelkiant IGDTP, bus labai svarbios.
Tokios studijos tikslas būtų suteikti politikos formuotojams galimybę įvertinti turimus duomenis, ar techniniu, finansiniu ir bendro veiksmingumo požiūriu tikslinga sutelkti Europos išteklius radioaktyviosioms atliekoms tvarkyti, ir nustatyti, ar reikėtų persvarstyti galiojančius teisės aktus, kad būtų galima taikyti tokį bendrą Europos požiūrį radioaktyviųjų atliekų tvarkymo srityje.