CS
L 58/1422
Úřední věstník Evropské unie
23.2.2023
KOMISE PILOTNÍ PROJEKTY
KAPITOLA PP 02 — EVROPSKÉ STRATEGICKÉ INVESTICE (pokračování) PP 02 23
(pokračování)
PP 02 23 03
(pokračování) Umělá inteligence má značný potenciál mít dopad na životní prostředí.
Pozitivní je, že technologie umělé inteligence a analýzy dat mají potenciál urychlit analýzu velkých objemů dat, umožnit lepší pochopení environmentálních výzev a nabídnout jejich řešení.
Tím budou vytvořeny mechanismy pro lepší environmentální plánování, rozhodování a monitorování environmentálních hrozeb.
Konkrétně by umělá inteligence mohla pomoci snížit spotřebu energie a zdrojů a podpořit dekarbonizaci a oběhové hospodářství.
Dalším zajímavým aspektem je využití umělé inteligence k analýze výsledků minulých vědeckých experimentů a k tomu, aby byly budoucí experimenty úspěšnější.
Z negativního hlediska představuje umělá inteligence rovněž řadu environmentálních hrozeb.
Podle zprávy Evropského parlamentu „Úloha umělé inteligence v Zelené dohodě pro Evropu“ představuje využívání řešení v oblasti IKT 5–9 % celosvětové spotřeby elektrické energie a do roku 2030 by mohlo dosáhnout 20 %.
V praxi to v roce 2020 představovalo 1,1 až 1,3 miliardy tun CO2 (Gt).
Studie „Etika pro udržitelné osvojení si umělé inteligence propojující umělou inteligenci a ESG“ navíc ukázala, že emise uhlíku vznikající při výcviku jednotného modelu zpracování přirozeného jazyka odpovídají 125 letům zpátečních letů mezi New Yorkem a Pekingem.
Pokud jde konkrétně o využívání umělé inteligence, některé vědecké články o jejím dopadu na životní prostředí rozlišují mezi červenou umělou inteligencí nebo energeticky náročnou umělou inteligencí a zelenou umělou inteligencí, které jsou navrženy podle parametrů energetické účinnosti.
Pro ilustraci je třeba poznamenat, že výpočetní zdroje potřebné pro odbornou přípravu modelů umělé inteligence se od roku 2012 zdvojnásobují každých 3,4 měsíce, neboť se požadují přesnější modely.
Faktory, které tento nárůst spotřeby způsobují, lze shrnout do tří oblastí: náklady na izolovaný provoz modelu umělé inteligence, velikost souboru tréninkových dat a počet provedených experimentů s hyperparametrem.
Koordinovaný plán přezkumu umělé inteligence na rok 2021 se zaměřuje na oblast „zapojení umělé inteligence do ochrany klimatu a životního prostředí“ a zahrnuje opatření zaměřená na dosažení pokroku v oblasti ekologičtější umělé inteligence.
Tato opatření zahrnují podporu výzkumu zaměřeného na snižování spotřeby energie v oblasti umělé inteligence prostřednictvím programu Horizont Evropa a vývoj nízkovýkonných procesorů pro aplikace umělé inteligence prostřednictvím programu Horizont Evropa a institucionalizovaného evropského partnerství v oblasti klíčových digitálních technologií.
Koordinovaný plán se však nezaměřuje na motivaci vývojářů k využívání zelené umělé inteligence.
V této souvislosti je cílem tohoto pilotního projektu provést studii, která by definovala prvky, jež by motivovaly vývojáře k přechodu od energeticky náročné k environmentálně udržitelné umělé inteligenci – zelené umělé inteligenci –, podporovala postupy umožňující vyšší účinnost a uvedla uhlíkové stopy daného systému, včetně prozkoumání možnosti „označovat energetickou účinnost a uhlíkovou náročnost“ a používat štítek k označení „zelené umělé inteligence“.
Tato studie tak přispěje k vytvoření většiny činností potřebných pro ekologizaci umělé inteligence, aby mohla sloužit jako základ pro potenciální evropský program zelených algoritmů nebo pro jakékoli právní předpisy týkající se zelené umělé inteligence, které by mohly být zvažovány v budoucnu.
Návrh aktu o umělé inteligenci neobsahuje žádné pobídky ani povinnosti týkající se výpočtu a simulace dopadu systémů umělé inteligence na životní prostředí, takže tato studie by se nepřekrývala s žádným stávajícím opatřením či programem ani se stávajícími právními předpisy.
Provádění
Hlavní činnosti v rámci studie by se zaměřily na nelezení a další rozvoj jiných než technických řešení ke zmírnění dopadu používání umělé inteligence na životní prostředí, jako je vývoj osvědčených postupů, nástrojů a znalostní základny nezbytné k řešení této výzvy.
Konkrétně vzhledem k tomu, že se spotřeba energie a uhlíková náročnost systémů umělé inteligence stává hlavním environmentálním problémem, se za účelem motivování vývojářů/poskytovatelů ke změně plánují tyto činnosti: