L 28/10
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
31.1.2023
(61)
În ceea ce privește posibilitățile de pescuit pentru Chionoecetes spp. în zona Svalbard, Tratatul din 9 februarie 1920 privind Spitzbergen (Svalbard) (denumit în continuare „Tratatul de la Paris din 1920”) acordă acces egal și nediscriminatoriu la resursele din jurul arhipelagului Svalbard pentru toate părțile la tratatul respectiv, inclusiv în materie de pescuit.
Poziția Uniunii cu privire la acest acces la pescuitul de Chionoecetes spp. pe platoul continental din zona Svalbard a fost expusă în mai multe note verbale adresate Norvegiei, cele mai recente fiind din 26 februarie 2021, 28 iunie 2021 și 1 august 2022.
Pentru a asigura faptul că exploatarea Chionoecetes spp. în zona Svalbard este compatibilă cu normele de gestionare nediscriminatorii pe care le-ar putea stabili Norvegia, care se bucură de suveranitate și jurisdicție în zonă în conformitate cu dispozițiile relevante ale Convenției Națiunilor Unite asupra dreptului mării și ale Tratatului de la Paris din 1920, este oportun să se stabilească numărul de nave autorizate să desfășoare astfel de activități de pescuit.
Repartizarea acestor posibilități de pescuit între statele membre se limitează la anul 2023.
Se reamintește că, în Uniune, principala responsabilitate pentru asigurarea respectării legislației aplicabile aparține statelor membre de pavilion.
(62)
În ceea ce privește posibilitățile de pescuit pentru cod în apele arhipelagului Svalbard, Tratatul de la Paris din 1920 acordă acces egal și nediscriminatoriu la resursele din jurul arhipelagului Svalbard pentru toate părțile la respectivul tratat, inclusiv în materie de pescuit.
Prin urmare, Consiliul ar trebui să stabilească cota Uniunii pentru cod în apele arhipelagului Svalbard și în apele internaționale din subzona ICES 1 și diviziunea ICES 2b pe baza TAC-ului de referință pentru codul arctic și a drepturilor de pescuit istorice ale Uniunii.
În conformitate cu înțelegerea politică dintre Uniune și Norvegia din 29 aprilie 2022 în ceea ce privește pescuitul în subzonele ICES 1 și 2, Norvegia ar trebui să stabilească în legislația sa o cotă pentru cod pentru navele Uniunii care pescuiesc cod în apele arhipelagului Svalbard la 2,8274 % din TAC-ul de referință, ceea ce corespunde de asemenea drepturilor Uniunii în temeiul Tratatului de la Paris din 1920.
Întrucât discuțiile privind punerea în aplicare a înțelegerii politice dintre Uniune și Norvegia sunt în curs de desfășurare, este oportun ca Uniunea să stabilească pentru primul trimestru al anului 2023 o cotă provizorie a Uniunii pentru cod în apele arhipelagului Svalbard și în apele internaționale din subzona ICES 1 și diviziunea ICES 2b.
Nivelul respectivei cote provizorii a Uniunii ar trebui stabilit la 3 907 tone, ținând seama de cota istorică a Uniunii pentru cod în apele arhipelagului Svalbard.
În plus, Norvegia intenționează să stabilească în legislația sa o cotă provizorie pentru Uniune pentru cod în apele arhipelagului Svalbard la acest nivel pentru perioada 1 ianuarie-31 martie 2023.
Cotele provizorii ar trebui repartizate statelor membre în conformitate cu Decizia 87/277/CEE a Consiliului (16), sub rezerva adaptărilor care sunt necesare pe de o parte ca urmare a retragerii Regatului Unit din Uniune, iar pe de altă parte având în vedere raportul dintre nivelul cotei provizorii a Uniunii și proporția din stocul respectiv care îi revine Uniunii.
(63)
În conformitate cu declarația Uniunii adresată Republicii Bolivariene a Venezuelei privind acordarea de posibilități de pescuit în apele Uniunii navelor de pescuit care arborează pavilionul Venezuelei în zona economică exclusivă din largul coastei Guyanei Franceze (17), este necesară stabilirea posibilităților de pescuit pentru specii de lutianide disponibile pentru Venezuela în apele Uniunii.
(64)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în ceea ce privește autorizarea individuală a statelor membre de a gestiona alocările efortului de pescuit conform unui sistem bazat pe kilowați-zi, acordarea de zile suplimentare pe mare pentru încetarea permanentă a activităților de pescuit și pentru programul consolidat de observații științifice și stabilirea formatelor foilor de calcul pentru culegerea și transmiterea informațiilor privind transferul de zile pe mare între navele de pescuit care arborează pavilionul unui stat membru.
Respectivele competențe ar trebui să fie exercitate de Comisie în conformitate cu Regulamentul (UE) nr.
182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (18).
(16) Decizia 87/277/CEE a Consiliului din 18 mai 1987 privind repartizarea posibilităților de captură a codului în regiunea Spitzberg și a Insulei Urșilor și în diviziunea 3M, definită de convenția NAFO (JO L 135, 23.5.1987, p. 29).
(17) Decizia (UE) 2015/1565 a Consiliului din 14 septembrie 2015 privind aprobarea, în numele Uniunii Europene, a Declarației privind acordarea de posibilități de pescuit în apele UE navelor de pescuit aflate sub pavilionul Republicii Bolivariene a Venezuelei, în zona economică exclusivă din largul coastei Guyanei Franceze (JO L 244, 19.9.2015, p. 55).
(18) Regulamentul (UE) nr.
182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).