16.1.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
L 14/303
Punctele apendicelui 3 la prezenta anexă enumeră sistemele sau componentele care trebuie monitorizate de sistemul OBD și descrie tipurile de monitorizare necesare pentru fiecare din aceste componente sau sisteme (de exemplu, monitorizarea valorilor limită ale emisiilor, monitorizarea performanței, monitorizarea defecțiunilor globale de funcționare sau monitorizarea componentelor).
Producătorul poate decide să monitorizeze sisteme și componente suplimentare.
4.2.1.
Selectarea tehnicii de monitorizare Autoritățile de omologare pot aproba folosirea de către producător a unui alt tip de tehnică de monitorizare decât cea menționată în apendicele 3 sau, în cazul motoarelor sau vehiculelor cu dublă alimentare, menționată la punctul 7.
din anexa 15.
Producătorul trebuie să demonstreze că tipul de monitorizare ales de acesta este robust, rapid și eficient (de exemplu, prin raționamente tehnice, rezultate obținute în urma încercărilor, acorduri anterioare etc.).
În cazul în care un sistem și/sau o componentă nu fac/face obiectul apendicelui 3 sau în cazul motoarelor sau vehiculelor cu dublă alimentare de la punctul 7.
din anexa 15, producătorul prezintă autorității de omologare o strategie de monitorizare în vederea omologării acesteia.
Autoritatea de omologare va omologa tipul de monitorizare și de tehnică de monitorizare ales (de exemplu, monitorizarea valorilor limită ale emisiilor, monitorizarea performanței, monitorizarea defecțiunilor globale de funcționare sau monitorizarea componentelor) dacă producătorul demonstrează, făcând referire la detaliile din apendicele 3 sau, în cazul motoarelor sau vehiculelor cu dublă alimentare, la punctul 7.
din anexa 15, că tipul ales este robust, rapid și eficient (de exemplu, prin raționamente tehnice, rezultate obținute în urma încercărilor, acorduri anterioare etc.).
4.2.1.1
Corelarea cu emisiile reale În cazul monitorizării valorilor limită ale emisiilor, este necesară o corelare cu emisiile specifice ciclului de încercări.
Această corelare este în general demonstrată într-un laborator pe un motor destinat efectuării încercărilor.
În toate celelalte cazuri de monitorizare (monitorizarea performanței, monitorizarea defecțiunilor globale de funcționare sau monitorizarea componentelor), nu este necesară o corelare cu emisiile reale.
Cu toate acestea, pentru a verifica clasificarea efectelor defecțiunii, astfel cum este precizat la punctul 6.2.
din prezenta anexă, autoritatea de omologare de tip poate solicita datele obținute în urma încercărilor.
Exemple: O defecțiune electrică poate să nu necesite o corelare deoarece este o defecțiune de tip da/nu.
O defecțiune DPF monitorizată prin presiune delta poate să nu necesite o corelare deoarece anticipează defecțiunea.
În cazul în care producătorul demonstrează, conform cerințelor prezentei anexe, că emisiile nu ar depăși valorile limită ale OBD în cazul unei defecțiuni totale sau la îndepărtarea unei componente sau a unui sistem, se acceptă o monitorizare a performanțelor respectivei componente sau ale respectivului sistem.
Dacă pentru monitorizare se folosește un senzor de emisii de evacuare pentru monitorizarea emisiilor unui poluant specific, toți ceilalți monitori pot fi exceptați de la corelarea suplimentară cu emisiile reale ale poluantului respectiv.
Cu toate acestea, o astfel de exceptare nu elimină necesitatea de a include acești monitori, folosind alte tehnici de monitorizare, ca parte a sistemului OBD, întrucât monitorii sunt în continuare necesari pentru izolarea defecțiunilor.
O defecțiune va fi întotdeauna clasificată conform punctului4.5.
având ca bază a clasificării impactul defecțiunii asupra emisiilor, indiferent de tipul de monitorizare utilizat pentru detectarea defecțiunii.
4.2.2.
Monitorizarea componentelor (componente/sisteme de intrare/ieșire) În cazul componentelor de intrare care aparțin sistemului motor, sistemul OBD trebuie să detecteze cel puțin căderile circuitelor electrice și, unde este cazul, erorile de raționalitate.
Diagnosticele erorilor de raționalitate trebuie să confirme ulterior faptul că semnalul unui senzor nu este nici extrem de mare, nici extrem de redus (aceasta înseamnă că trebuie să existe diagnostice „ambivalente”).