2023.1.16.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
L 14/303
E melléklet 3. függelékében tételesen fel vannak sorolva azok a rendszerek és alkotóelemek, amelyeket a fedélzeti diagnosztikai rendszernek ellenőriznie kell, és a függelék leírja, hogy milyen típusú ellenőrzést (azaz kibocsátási küszöbértékek alapján történő ellenőrzés, működés-ellenőrzés, teljes kiesés ellenőrzése vagy alkotóelemellenőrzés) kell ezeken a rendszereken és alkotóelemeken végezni.
A gyártó további rendszerek és alkotóelemek ellenőrzése mellett is dönthet.
4.2.1.
Az ellenőrzési módszerek kiválasztása A típusjóváhagyó hatóságok engedélyezhetik, hogy a gyártó a 3. függelékben, illetve vegyes üzemű motorok vagy járművek esetében a 15. melléklet 7.
szakaszában említettől eltér ő típusú ellenőrző módszereket használjon.
A gyártónak bizonyítania kell, hogy az ellenőrzés választott típusa megbízható, és biztosítja az időben és hatékonyan történő ellenőrzést (például műszaki adatokkal, mérési eredményekkel, korábbi megállapodásokkal stb.).
Ha egy rendszer, illetve alkotóelem nem szerepel a 3. függelékben, illetve vegyes üzemű motorok vagy járművek esetében a 15. melléklet 7.
szakaszában, akkor a gyártónak be kell nyújtania az ellenőrzési módszertant a típusjóváhagyó hatósághoz jóváhagyásra.
A típusjóváhagyó hatóság akkor fogadhatja el az ellenőrzés és az ellenőrzési módszerek választott típusát (azaz kibocsátási küszöbértékek alapján történő ellenőrzés, működésellenőrzés, teljes kiesés ellenőrzése vagy alkotóelem-ellenőrzés), ha a gyártó bebizonyította, hogy a választott típus a 3. függelékben illetve vegyes üzemű motorok vagy járművek esetében a 15. melléklet 7.
szakaszában megadott követelmények tekintetében megbízható, és biztosítja az időben és hatékonyan történő ellenőrzést (például műszaki adatokkal, mérési eredményekkel, korábbi megállapodásokkal stb.).
4.2.1.1.
Korreláció a tényleges kibocsátásokkal A kibocsátási küszöbértékek alapján történő ellenőrzés esetén korrelációnak kell fennállnia a mérési ciklusokban kapott fajlagos kibocsátásokkal.
Ezt a korrelációt jellemzően laboratóriumban kell igazolni egy vizsgált motoron.
A többi ellenőrzési módban (azaz működés-ellenőrzés, teljes kiesés ellenőrzése vagy alkotóelem-ellenőrzés) nincs szükség a tényleges kibocsátásokkal való korrelációra.
A típusjóváhagyó hatóság azonban bekérhet olyan vizsgálati adatokat, amelyek alátámasztják a működési hibák hatásainak e melléklet 6.2.
szakasza szerinti osztályokba sorolását.
Példák: Villamos működési hiba esetében el lehet tekinteni a korrelációtól, mivel az egy igen/nem típusú működési hiba.
A dízelmotorokba szánt részecskeszűrő működési hibájának a nyomáskülönbség alapján történő ellenőrzése esetén el lehet tekinteni a korrelációtól, mivel az eleve működési hibát feltételez.
Ha a gyártó az e melléklet igazoló vizsgálatokra vonatkozó követelményei szerint igazolja, hogy a kibocsátások egy alkotóelem vagy rendszer teljes kiesése vagy eltávolítása esetén sem haladnák meg a diagnosztikai küszöbértékeket, akkor elfogadható az alkotóelem vagy a rendszer működés-ellenőrzése.
Ha egy adott szennyező anyag kibocsátásának ellenőrzésére a kipufogócsőbe szerelt érzékelőt használnak, akkor az összes többi ellenőrző rutin esetében el lehet tekinteni az adott szennyező anyag tényleges kibocsátásával való további korrelációtól.
Mindazonáltal ez nem zárja ki azt, hogy ezekre az ellenőrző rutinokra más mérési módszerek használata mellett szükség van a fedélzeti diagnosztikai rendszerben, mivel azok továbbra is szükségesek a működési hibák behatárolásához.
Egy működési hibát mindig a 4.5.
szakasz szerint kell besorolni a kibocsátásokra gyakorolt hatása alapján, függetlenül a működési hiba észlelésére használt ellenőrzés típusától.
4.2.2.
Alkotóelem-ellenőrzés (bemeneti/kimeneti alkotóelemek/rendszerek) A motorrendszerhez tartozó bemeneti alkotóelemek esetében a fedélzeti diagnosztikai rendszernek legalább a villamos áramköri hibákat észlelnie kell, és ha gyakorlatilag megvalósítható, a racionalitási hibákat is.
A racionalitási hibák diagnosztikája ezután ellenőrzi, hogy az érzékelő kimeneti értéke nem elfogadhatatlanul magas, illetve nem elfogadhatatlanul alacsony érték-e (azaz „kétoldalú” diagnosztika szükséges).