C 312/258
SV
Europeiska unionens officiella tidning
1.9.2023
(30)
I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026.
Sveriges återhämtnings- och resiliensplan antogs först 2022, men nu har genomförandet inletts.
Trots en trög start är nu genomförandet generellt på rätt väg och i det här skedet förefaller riskerna vara begränsade för att medel inte ska utnyttjas, med tanke på den relativt begränsade finansiella tilldelningen för återhämtnings- och resiliensplanen.
Den operativa överenskommelsen mellan kommissionen och Sverige ingicks i maj 2023.
Sverige förväntas lämna in sin första ansökan om utbetalning för två delbetal­ ningar i kombination under andra halvåret 2023.
För närvarande pågår arbetet med ett REPowerEU-kapitel och ett tillägg till följd av en smärre minskning av det icke återbetalningspliktiga stödet.
Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterli­ gare reformer och investeringar till stöd för Sveriges strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen.
Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmark­ nadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.
(31)
Kommissionen godkände alla Sveriges sammanhållningspolitiska programdokument 2022.
Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Sverige.
(32)
Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Sverige inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller i) ojämlika villkor vad gäller utbildning för elever från mindre gynnade socioekonomiska grupper och elever med migrant­ bakgrund, ii) behovet av att integrera mindre gynnade grupper på arbetsmarknaden, och iii) behovet av att minska beroendet av fossila bränslen.
(33)
Sverige uppvisar visserligen rent allmänt goda utbildningsresultat, men det finns fortfarande ojämlikheter i utbild­ ningssystemet.
Elever från mindre gynnade socioekonomiska grupper och elever med migrantbakgrund har begränsade utbildningsmöjligheter, även vad gäller möjligheter att utveckla de färdigheter som behövs för att hitta arbete.
Ojämlikheterna vad gäller utbildning ökar och hör ofta ihop med bristen på möjligheter för elever med migrantbakgrund att välja skola, särskilt för de personer som nyligen har kommit till Sverige.
Skillnader i betygsättning mellan skolor innebär en ytterligare risk för att utbildningsresultaten undergrävs.
Bristen på kva­ lificerade lärare är fortfarande problematisk och störst är behovet av speciallärare, ämneslärare på grundskolenivå och yrkeslärare på gymnasienivå.
Det finns utrymme att förbättra utbildningssystemets struktur och styrning, även i fråga om inskrivningsprocess, betygssystem och lärarnas karriärutveckling.
(34)
Sverige har fortsatta utmaningar vad gäller integreringen av personer från mindre gynnade grupper eller med migrantbakgrund på arbetsmarknaden samt vad gäller att åtgärda kvarvarande kompetensklyftor.
Klyftan i utbild­ ningsnivå mellan personer födda utanför unionen och personer födda i unionen ökar, främst på grund av att andelen personer födda i unionen med tertiär utbildning har ökat.
Andelen unga med högst grundskoleutbildning har ökat, särskilt bland personer födda utanför unionen.
Det behövs ett ökat deltagande i utbildningsverksamhet för att hjälpa personer från mindre gynnade grupper att utveckla de färdigheter som behövs på arbetsmarknaden och öka deras möjligheter att hitta arbete.
(35)
Sverige behöver öka ansträngningarna för att uppnå det nationella målet om koldioxidneutralitet till 2045.
Även om Sverige fortfarande är bland de medlemsstater som har den största andelen förnybar energi i sin slutliga energiförbrukning, kan nätkapacitets- och överföringsbegränsningar medföra begränsningar i fråga om ytterligare utbyggnad av förnybara energikällor i framtiden.
Under 2022 bidrog dessa begränsningar till stigande energipriser för industrin och hushållen och till minskad expansion av den ekonomiska aktiviteten på avlägset belägna platser.
Det är oerhört viktigt att kapaciteten i elnätet ökar, med tanke på att Sveriges slutliga elförbrukning förväntas bli fördubblad till 300 TWh till 2045, på grund av industrins och transportsektorns ökade elektrifieringsbehov.
Långdragna tillståndsprocesser har dock medfört förseningar i fråga om anläggning och förstärkning av elnätet.
Dessutom har Sverige bland de mest långdragna administrativa förfarandena i unionen för utbyggnad av för­ nybara energikällor, särskilt vad gäller projekt för landbaserad vindkraft.
Regeringen har tillsatt en utredning om förenkling av miljötillståndsbedömningar inom ramen för miljöbalken.
Samtidigt behövs konkreta politiska åtgärder för att påskynda de administrativa förfarandena för utbyggnad av elnätet och av förnybara energikällor, till exempel genom att begränsa antalet myndigheter som berörs av dessa förfaranden och genom att driva förfarandena parallellt.
Det är också viktigt att minska energiförbrukningen genom att öka energieffektiviteten och på så sätt minska koldioxidutsläppen och sänka energikostnaderna för hushåll och företag.
När det