C 312/258
SL
Uradni list Evropske unije
1.9.2023
(30)
V skladu s členom 19(3), točka (b), Uredbe (EU) 2021/241 in merilom 2.2 iz Priloge V k Uredbi načrt za okre­ vanje in odpornost vključuje obsežen nabor reform in naložb, ki se vzajemno krepijo in ki jih je treba izvesti do leta 2026.
Čeprav je bil švedski načrt za okrevanje in odpornost sprejet šele leta 2022, se zdaj izvaja.
Kljub počasnemu začetku se na splošno dobro izvaja, na tej stopnji pa se zdi, da so tveganja nečrpanja sredstev omejena glede na relativno nizka dodeljena finančna sredstva iz načrta za okrevanje in odpornost.
Operativne ureditve med Komisijo in Švedsko so bile sprejete maja 2023.
Švedska naj bi v drugi polovici leta 2023 predložila svoj prvi zahtevek za plačilo, v katerem bosta združena dva obroka.
Priprave poglavja REPowerEU in dodatka zaradi rahlega zmanjšanja nepovratne podpore še potekajo.
Hitra vključitev novega poglavja REPowerEU v načrt za okrevanje in odpornost bo omogočila financiranje dodatnih reform in naložb v podporo strateškim ciljem Švedske na področju energije in zelenega prehoda.
Sistematično in učinkovito vključevanje lokalnih in regionalnih organov, socialnih partnerjev in drugih ustreznih deležnikov ostaja pomembno za uspešno izvajanje načrta za okrevanje in odpornost ter drugih ekonomskih politik in politik zaposlovanja, ki presegajo načrt, da se zagotovi široko prevzemanje odgovornosti za celoten program politik.
(31)
Komisija je vse programske dokumente Švedske za kohezijsko politiko odobrila leta 2022.
Nadaljevanje hitrega izvajanja programov kohezijske politike ob dopolnjevanju in v sinergiji z načrtom za okrevanje in odpornost, vključno s poglavjem REPowerEU, je ključnega pomena za dosego zelenega in digitalnega prehoda, povečanje gospodarske in socialne odpornosti ter zagotovitev uravnoteženega teritorialnega razvoja na Švedskem.
(32)
Poleg gospodarskih in socialnih izzivov, obravnavanih v načrtu za okrevanje in odpornost ter programih kohe­ zijske politike, se Švedska sooča z vrsto dodatnih izzivov, povezanih z (i) neenakimi možnostmi za izobraževanje učencev iz prikrajšanih socialno-ekonomskih in migrantskih okolij; (ii) potrebo po boljšem vključevanju prikraj­ šanih skupin na trg dela; in (iii) potrebo po zmanjšanju odvisnosti od fosilnih goriv.
(33)
Čeprav je Švedska na splošno uspešna pri doseganju rezultatov izobraževanja, v švedskem izobraževalnem sistemu še vedno obstajajo neenakosti.
Učenci iz prikrajšanih socialno-ekonomskih in migrantskih okolij imajo omejene možnosti za izobraževanje, vključno z razvojem potrebnih spretnosti za iskanje zaposlitve.
Neenakosti v izobraževanju se povečujejo in so pogosto povezane s pomanjkanjem priložnosti za učence z migrantskim ozadjem, da izberejo šolo, ki jo želijo, kar še posebej velja za tiste, ki so na Švedsko prišli pred kratkim.
Razlike v praksah ocenjevanja med šolami lahko dodatno negativno vplivajo na rezultate izobraževanja.
Težava še vedno ostaja pomanjkanje usposobljenih učiteljev in je najbolj pereča pri učiteljih na področju izobraževanja otrok s posebnimi potrebam, učiteljih predmetov v obveznih šolah in učiteljih poklicnega izobraževanja v srednjih šolah.
Izboljšati bi bilo mogoče organizacijo in upravljanje izobraževalnega sistema, vključno s postopkom vpisa in sistemom ocenjevanja ter poklicnega napredovanja učiteljev.
(34)
Švedska se še naprej sooča z izzivi pri vključevanju oseb iz prikrajšanih in migrantskih okolij na trg dela ter pri zmanjševanju preostalih vrzeli v spretnostih.
Razlike v stopnji izobrazbe med osebami, rojenimi zunaj Unije, in osebami, rojenimi v Uniji, so vse večje, predvsem zaradi povečanega deleža oseb, rojenih v Uniji, s terciarno izobrazbo.
Delež oseb, ki zgodaj opustijo izobraževanje in usposabljanje, se povečuje, zlasti med učenci, rojenimi zunaj Unije.
Okrepiti bi bilo treba udeležbo v učnih dejavnostih, da bi ljudem iz prikrajšanih skupin pomagali razviti spretnosti, ki so pomembne za trg dela, in povečali njihove možnosti za iskanje zaposlitve.
(35)
Potrebna so dodatna prizadevanja, da bi Švedska dosegla svoj nacionalni cilj neto ničelnih emisij ogljika do leta 2045.
Čeprav je Švedska še vedno med državami članicami z največjimi deleži obnovljivih virov energije v končni porabi energije, lahko omejitve zmogljivosti elektroenergetskega omrežja in omejitve pri prenosu v prihodnosti pomenijo ovire za nadaljnje uvajanje obnovljivih virov energije.
Leta 2022 so te omejitve prispevale k zvišanju cen energije za industrijo in gospodinjstva ter omejile širitev gospodarske dejavnosti na oddaljenih geografskih lokacijah.
Povečanje zmogljivosti elektroenergetskega omrežja je ključnega pomena, saj se pričakuje, da se bo končna poraba električne energije na Švedskem do leta 2045 podvojila na 300 TWh zaradi povečanih potreb industrije in prometa po elektrifikaciji.
Vendar pri gradnji in krepitvi elektroenergetskega omrežja prihaja do zamud zaradi dolgotrajnih postopkov izdaje dovoljenj.
Poleg tega so postopki za uvajanje obnovljivih virov energije na Švedskem, zlasti projektov vetrne energije na kopnem, med najdaljšimi upravnimi postopki v Uniji.
Vlada je začela preiskavo o poenostavitvi presoje okoljskih dovoljenj v okviru švedskega okoljskega zakonika.
Potrebni so tudi konkretni ukrepi politike za pospešitev upravnih postopkov za širitev elektroenergetskega omrežja in uvajanje obnovljivih virov energije, na primer z omejevanjem števila organov, vključenih v te postopke, in vzporednim izvajanjem postopkov.
Zmanjšanje porabe energije s povečanjem energetske učinkovi­ tosti je bistveno tudi za zmanjšanje emisij ogljika in stroškov energije za gospodinjstva in podjetja.
Kar zadeva energetsko učinkovitost, obstaja tveganje, da Švedska ne bo dosegla svojega nacionalnega cilja, tj. da se