C 312/258
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2023 9 1
(30)
pagal Reglamento (ES) 2021/241 19 straipsnio 3 dalies b punktą ir to reglamento V priedo 2.2 kriterijų, į ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planą įtraukta daug viena kitą papildančių reformų ir investicijų, kurios turi būti įgyvendintos iki 2026 m.
Nors Švedijos ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planas buvo priimtas tik 2022 m., jis jau įgyvendinamas.
Nepaisant lėtos pradžios, įgyvendinimas iš esmės vyksta sklandžiai, ir šiuo etapu neįsisavinimo rizika atrodo nedidelė, atsižvelgiant į tai, kad ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planui skirti palyginti nedideli finansiniai asignavimai.
Veiklos susitarimas tarp Komisijos ir Švedijos sudarytas 2023 m. gegužės mėn.
Tikimasi, kad Švedija 2023 m. antrąjį pusmetį pateiks pirmąjį mokė­ jimo prašymą, kuris apims dvi paramos dalis.
Dėl šiek tiek sumažėjusios negrąžintinos paramos rengiamas skyrius „REPowerEU“ ir priedėlis.
Į ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planą greitai įtraukus naują skyrių „REPowerEU“ bus sudarytos sąlygos finansuoti papildomas reformas ir investicijas, kuriomis remiamas Švedijos strateginių tikslų energetikos ir žaliosios pertvarkos srityse įgyvendinimas.
Siekiant sėkmingai įgyvendinti ekono­ mikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planą, taip pat kitą plane nenumatytą ekonominę ir užimtumo politiką, kad būtų užtikrinta plati atsakomybė už bendrą politinę darbotvarkę, tebėra svarbus sistemingas ir veiksmingas vietos ir regionų valdžios institucijų, socialinių partnerių ir kitų atitinkamų suinteresuotųjų subjektų dalyvavimas;
(31)
2022 m.
Komisija patvirtino visus Švedijos sanglaudos politikos programavimo dokumentus.
Kad Švedijoje būtų įgyvendinamos žalioji ir skaitmeninė pertvarkos, didinamas ekonominis ir socialinis atsparumas ir vyktų darnus teritorinis vystymasis, labai svarbu sanglaudos politikos programas įgyvendinti sparčiai, užtikrinant papildomumą ir sinergiją su ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planu, įskaitant skyrių „REPowerEU“;
(32)
be ekonominių ir socialinių uždavinių, kurie sprendžiami ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planu ir sanglaudos politikos programomis, Švedijai kyla tam tikrų papildomų uždavinių, susijusių su: i) nelygiomis galimybėmis mokytis palankių socioekonomini ų sąlygų neturintiems ir migrantų kilmės mokiniams, ii) poreikiu geriau integruoti į darbo rinką nepalankioje padėtyje esančias grupes ir iii) poreikiu mažinti priklausomybę nuo iškastinio kuro;
(33)
nors Švedijoje mokymosi rezultatai iš esmės yra geri, jos švietimo sistemoje išlieka nelygybė.
Palankių socioeko­ nominių sąlygų neturintys ir migrantų kilmės mokiniai turi mažiau galimybių mokytis, įskaitant galimybes ugdyti įsidarbinimui reikalingus įgūdžius.
Nelygybė švietimo srityje didėja ir dažnai yra susijusi tuo, kad migrantų kilmės mokiniams, ypač tiems, kurie į Švediją atvyko neseniai, trūksta galimybių pasirinkti norimą mokyklą.
Skirtinga vertinimo praktika mokyklose gali dar labiau pabloginti mokymosi rezultatus.
Kvalifikuotų mokytojų trūkumas tebėra problema, o labiausiai trūksta specialiųjų poreikių turinčių mokinių mokytojų, dalykų mokytojų privalo­ mojo lavinimo mokyklose ir profesinio rengimo mokytojų vidurinėse mokyklose.
Vis dar galima tobulinti švie­ timo sistemos struktūrą ir valdymą, įskaitant priėmimo procesą ir vertinimo sistemą, taip pat mokytojų karjeros raidą;
(34)
Švedijai ir toliau kyla sunkumų integruojant į darbo rinką nepalankioje padėtyje esančius ir migrantų kilmės asmenis, taip pat mažinant likusius įgūdžių trūkumus.
Vis labiau didėja išsilavinimo lygio atotrūkis tarp ne Sąjungoje gimusių asmenų ir Sąjungoje gimusių asmenų – daugiausia dėl to, kad vis daugiau Sąjungoje gimusių asmenų įgyja tretinį išsilavinimą.
Didėja švietimo ir mokymo įstaigų nebaigusių asmenų, ypač ne Sąjungoje gimusių mokinių, dalis.
Siekiant padėti nepalankioje padėtyje esančioms grupėms priklausantiems asmenims įgyti darbo rinkai svarbių įgūdžių ir padidinti jų galimybes susirasti darbą, reikia stiprinti dalyvavimą mokymosi veikloje;
(35)
Švedijai reikia dėti daugiau pastangų, kad iki 2045 m. pasiektų nacionalinį tikslą – nulinį grynąjį išmetamo anglies dioksido kiekį.
Nors Švedija tebėra viena iš valstybių narių, kuriose atsinaujinančiųjų išteklių energijos dalis galutiniame energijos suvartojime yra didžiausia, dėl elektros tinklo pajėgumo ir perdavimo suvaržymų ateityje gali būti ribojamas tolesnis atsinaujinančiųjų išteklių energijos naudojimas.
2022 m. šie suvaržymai prisidėjo prie energijos kainų didėjimo pramonei ir namų ūkiams ir apribojo ekonominės veiklos plėtrą atokiose geografinėse vietovėse.
Atsižvelgiant į tai, kad dėl padidėjusių pramonės ir transporto elektrifikavimo poreikių iki 2045 m.
Švedijos galutinis elektros energijos suvartojimas turėtų padvigubėti iki 300 TWh, labai svarbu didinti elektros energijos tinklo pajėgumą.
Tačiau elektros energijos tinklo statyba ir stiprinimas vėluoja dėl ilgai trunkančių leidimų išdavimo procesų.
Be to, Švedijoje taikomos vienos ilgiausių administracinių procedūrų Sąjungoje, susi­ jusių su atsinaujinančiųjų energijos išteklių, ypač sausumos vėjo energijos projektų, diegimu.
Vyriausybė pradėjo tyrimą, siekdama supaprastinti aplinkosaugos leidimų vertinimą pagal Švedijos aplinkos kodeksą.
Be to, reikia konkrečių politikos veiksmų, kad būtų paspartintos administracinės procedūros, susijusios su elektros tinklų plėtra ir atsinaujinančiųjų išteklių energijos diegimu, pavyzdžiui, apribojant šiose procedūrose dalyvaujančių institucijų skaičių ir vykdant procedūras lygiagrečiai.
Siekiant sumažinti išmetamą anglies dioksido kiekį ir namų ūkių bei