C 312/150
ET
Euroopa Liidu Teataja
1.9.2023
(21)
Komisjoni 2023. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelarvepoliitika 2023. aastal kiire inflatsiooni tingimustes ekspansiivne (– 1,5 % SKPst).
See järgneb 2022. aasta ekspansiivsele eelarvepoliitikale (– 0,9 % SKPst).
Riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmeteta) peaks andma 2023. aastal eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 1,3 protsendipunkti SKPst.
See hõlmab energiahindade tõusu suhtes kõige haavatavamatele leibkondadele ja ettevõtetele suunatud toetusmeetmete kulude suurenemist 0,3 % SKPst.
Riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate netokulude ekspansiivne panus on seega ainult osaliselt tingitud suunatud toetusest leibkondadele ja ettevõtetele, kes on energiahindade tõusu suhtes kõige haavatavamad.
Riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude ekspansiivne kasv (ilma kaalutlusõigusel põhinevate tulumeet­ meteta) tuleneb lisaks muudele teguritele rahalistest sotsiaaltoetustest, mittesihipäraste energiameetmetega seotud subsiidiumidest, avaliku sektori palkade püsivast suurendamisest, ühekordsest panusest liidu eelarvesse ja käibe­ maksumäärade alandamisest.
Kokkuvõttes ei ole riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude prognoositud kasv nõukogu 12. juuli 2022. aasta soovitusega kooskõlas.
Rahastu toetustest ja muudest liidu vahenditest rahastatavate kulude maht on prognoosi kohaselt 2023. aastal 0,2 % SKPst, samas kui riiklikult rahastatavad investeeringud annavad prognoosi kohaselt eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,1 protsendipunkti.
Seega kavatseb Luksemburg rahastada täiendavaid investeeringuid rahastust ja muudest liidu vahenditest ning säilitab prognoosi kohaselt riiklikult rahastatavad investeeringud (15).
Luksemburg kavatseb rahastada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ning energiajulgeolekusse, nagu ühistranspordi elektrifitseerimine, trammija raudteevõrgu laiendamine, kliima- ja energiafond päikesepaneelide ostu toetamiseks, avalike teenuste digitalisee­ rimine ja digitaalse kommunikatsiooni turve (kvanttehnoloogia), mida rahastatakse osaliselt rahastust ja muudest liidu vahenditest.
(22)
2023. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk 2024. aastal suurenema 1,7 %le SKPst.
2024. aastal toimuv suurenemine kajastab peamiselt toetusmeetmete pikendamist kiire inflatsiooni mõju vähendamiseks leibkondade ja ettevõtete sissetulekule.
Vastavalt 2023. aasta stabiilsusprogrammile prognoo­ sitakse, et valitsemissektori võla suhe SKPsse suureneb 2024. aasta lõpuks 27,5 %ni.
Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2023. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk moodustab 2024. aastal 1,5 % SKPst.
See on pisut vähem kui 2023. aasta stabiilsusprogrammis kavandatud puudujääk, peamiselt seetõttu, et hüvitised töötajatele ja sotsiaalsed siirded suurenevad komisjoni 2023. aasta kevadprognoosi kohaselt vähem.
Komisjoni 2023. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse 2024. aasta lõpus madalam (27,0 %).
(23)
2023. aasta stabiilsusprogrammis nähakse ette, et energiatoetusmeetmeid pikendatakse 2024. aasta lõpuni.
Komis­ joni praegusel hinnangul on energiatoetusmeetmete netokulu 2024. aastal 0,5 % SKPst, (16) võrreldes 1,1 %ga SKPst 2023. aastal.
Need hinnangud sõltuvad eeldusest, et energiahinnad ei tõuse uuesti.
Energiatoetusemeetmed, mis peaksid praeguste kavade kohaselt 2024. aastal kehtima jääma, ei näi olevat suunatud haavatavatele leibkon­ dadele või ettevõtetele.
Suurem osa neist ei säilita täielikult hinnasignaali energianõudluse vähendamiseks ja energiatõhususe suurendamiseks.
(24)
Määrusega (EÜ) nr 1466/97 on seatud struktuurse eelarvepositsiooni iga-aastase parandamise sihtmärgiks 0,5 % SKPst, (17) et liikuda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas.
Võttes arvesse riigi rahanduse jätkusuutlikkuse kaalutlusi, oleks komisjoni hinnangul asjakohane parandada struktuurset eelarvepositsiooni 2024. aastal vähemalt 0,3 % SKPst.
Sellise paranemise tagamiseks ning kooskõlas komisjoni metoodikaga ei tohiks riiklikult rahastata­ vate esmaste netokulude (18) kasv 2024. aastal ületada 4,8 %, nagu on kajastatud käesolevas soovituses.
Samal ajal tuleks ülejäänud energiatoetusmeetmed (komisjoni praeguse hinnangu kohaselt 1,1 % SKPst 2023. aastal) sõltuvalt energiaturu suundumustest 2023. aastal järk-järgult kaotada, alustades kõige vähem suunatud meetmetest, ning sellest tulenevat kokkuhoidu tuleks kasutada valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamiseks.
Komisjoni hinnangute kohaselt oleks selle tulemuseks esmaste netokulude kasv alla 2024. aastaks soovitatud maksimaalse kasvumäära.
Komisjoni 2023. aasta kevadprognoosi kohaselt ei ole riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate netokulude kasv 2023. aastal siiski kooskõlas nõukogu 12. juuli 2022. aasta soovitusega.
Kui see leiab kinnitust, oleks 2024. aastal asjakohane esmaste netokulude väiksem kasv.
(15) Muude riiklikult rahastatavate kapitalikulude panus SKPsse peaks olema neutraalne.
(16) Komisjoni määratluse kohaselt hõlmavad energiatoetusmeetmed ainult eelarvepoliitilisi meetmeid, mis mõjutavad otseselt energia­ hindu või kujutavad enesest ajutist sissetulekutoetust energiatarbimiseks.
Inflatsiooniga seotud üldiseid toetusmeetmeid ei loeta energiameetmeteks; sellega on seletatav energiatoetusmeetmete kohta 2023. aasta stabiilsusprogrammis ja komisjoni 2023. aasta kevadprognoosis esitatud erinev hinnanguline eelarvekulu.
(17) Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikkel 5 nõuab ka kohandamist rohkem kui 0,5 % SKPst liikmesriikide puhul, kelle valitsemissektori võlg ületab 60 % SKPst või kelle võla jätkusuutlikkusega seotud riskid on suuremad.
(18) Esmased netokulud on riiklikult rahastatavad kulud ilma kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmeteta ning need ei hõlma intres­ sikulusid ega tsüklilisi töötuskulusid.