18.8.2023
SL
Uradni list Evropske unije
C 293/9
1.6 EESO odločno podpira vse ukrepe politike za trajnostno znižanje inflacije v tem letu ter se zavzema za gospodarsko okrevanje na podlagi naložb v zelene, digitalne in strateško pomembne sektorje in gospodarske panoge, ki podpirajo industrijsko bazo in svetovno konkurenčnost EU, pri čemer bi bilo treba izkoristiti vse prednosti enotnega trga.
Nujno je, da proizvodnja čistih tehnologij v Evropi postane poslovni model.
Socialni partnerji želijo za vsako ceno doseči, da znanje, spretnosti in proizvodna baza ne bi zapustili Evrope.
Da bi zagotovili pametno neodvisnost, mora industrija – skupaj z delovnimi mesti, ki jih ustvarja – ostati v Evropi.
Konkurenčnost in ustvarjanje kakovostnih delovnih mest morata zato postati način življenja ter imeti osrednje mesto pri oblikovanju in izvajanju naših politik.
1.7 Za izvajanje zelenega dogovora, vključno s prehodom na ogljično nevtralno gospodarstvo in ohranjanjem konkurenčnosti industrije EU, so potrebne obsežne naložbe iz javnih in zasebnih virov.
Vendar EU nima dolgoročnega okvira za zanesljivo financiranje izvajanja zelenega dogovora.
EESO zato poziva k oblikovanju ustreznega okvira za preprosto in učinkovito podporo ukrepom za financiranje prehoda na podnebno nevtralno gospodarstvo.
1.8 V času krize in negotovosti so ključnega pomena objektivne informacije in močno politično vodstvo.
EESO zato priporoča, da se še naprej zagotavlja ustrezno komuniciranje, tudi v obdobju, ko se odpravljajo posledice krize.
Reforma energetskega trga in sistema bo vplivala na vse gospodarske panoge in potrošnike, zato je nadvse pomembno, da so deležniki vključeni v zakonodajni proces ter ustrezno obveščeni o tem temeljnem prehodu.
2.
Osnovna dejstva in kontekst 2.1 Energetske krize in njenega vpliva na življenje ljudi in uspešnost podjetij še ni konec, zato je težko izmeriti končni splošni vpliv, ki ga bo imela na gospodarstvo.
Z gotovostjo pa lahko trdimo, da se njen vpliv najbolj odraža v inflaciji (ki je najvišja v zadnjih desetletjih) in javnih financah (ki so imele pomembno vlogo pri blaženju učinkov visokih cen in stroškov ter so močno podpirale naložbe, da bi bile te manj ranljive).
Vzrok za visoke cene energije so bile cene plina, ki so se strmo zviševale (1).
2.2 Primerno je spomniti na ključne mejnike energetske unije, s katerimi je bil izrecno določen potek prihodnjega razvoja energetskega sistema.
Nekateri njeni stebri, zlasti tisti, ki se nanašajo na energetsko varnost, so bili v zadnjem času podcenjeni, predvsem zaradi močne osredotočenosti na poceni ruski plin in dajanja prednosti temu energentu, ki je tedaj veljal za začasen vir med zelenim gospodarskim prehodom, in zaradi izključno politično motiviranega hitrega opuščanja stabilnih čistih virov.
2.3 Glede na razlike v mešanici virov energije v državah članicah EU, ki med drugim izraža njihove geomorfološke razmere, na doseganje ciljev energetske unije močno vplivajo nacionalne okoliščine.
Ta dejavnik se jasno odraža v hitrosti zelenega prehoda EU.
Nekaj pa ostaja jasno: ključna prednostna naloga energetske unije med krizo je bila zanesljiva oskrba z energijo, kar je bilo včasih v nasprotju s cilji zelenega prehoda.
2.4 Sedanja energetska kriza je razkrila, kako velika je ranljivost energetskega sistema EU in kako pomembno si je prizadevati za odprto strateško energetsko avtonomijo celotne energetske verige.
Hkrati pa je sistem tudi dokazal, da se je sposoben spoprijeti z močnimi zunanjimi pretresi in njihovimi posledicami ter jih prenesti.
Energetsko krizo je sprožila kombinacija gospodarskih, političnih in tehničnih elementov.
Kriza se je začela z gospodarskimi pretresi po pandemiji COVID-19, zaradi katerih se je povečalo povpraševanje po energiji na svetovni ravni, vmešavanje tretjih držav in nizka raven uskladiščenega plina v nekaterih evropskih državah v zimski sezoni 2021/2022 pa sta ob večjem povpraševanju podkrepila resnost razmer.
Že tako težke razmere so se nato poslabšale z rusko invazijo na Ukrajino februarja 2022 ter se še stopnjevale zaradi odvisnosti EU od fosilnih virov energije, kar je močno neposredno vplivalo na cene energije in zanesljivost oskrbe.
2.5 Energetska kriza je škodila gospodarstvu EU.
Leta 2022 je neposredno prispevala k rekordni inflaciji v novejši zgodovini povezovanja EU, saj je povprečna inflacija v EU znašala 9,2 % (2), pri čemer naj bi se leta 2023 znižala na 6,7 % (in bila še vedno zelo visoka), leto pozneje pa na 3,1 % (3).
Visoka inflacija, ki se je odražala tudi pri drugih elementih potrošniške košarice in močno vplivala na potrošnjo in vedenje, je bila najvidnejši pojav, kar zadeva gospodarsko uspešnost
(1) (2) (3)
Cene električne energije so se močno zvišale, pri čemer je bil vpliv različen glede na delež plina v lokalnem portfelju proizvodnje, in so leta 2022 dosegle 150–300 EUR/MWh.
Iz usklajenega indeksa potrošniških cen energije za leto 2023, ki ga pripravlja Evropska komisija, je razvidno, da je leta 2022 letna stopnja v povprečju dosegla 20 %.
Stanje v državah članicah pa je bilo različno, pri čemer je bila najvišja stopnja zabeležena v Italiji, 65 %.
Pomladanska gospodarska napoved 2023, Eurostat.