18.8.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 293/9
1.6.
Comitetul susține ferm toate măsurile de politică menite să reducă inflația în mod sustenabil pe parcursul acestui an și se declară în favoarea unei redresări economice bazate pe investiții în sectoare și industrii verzi, digitale și de importanță strategică, care să sprijine baza industrială și competitivitatea globală a UE, valorificând totodată toate avantajele pieței unice.
Este absolut vital ca producția de tehnologii curate să devină o prioritate pentru Europa.
Partenerii sociali doresc să se asigure, cu orice preț, că cunoștințele, competențele și baza de producție rămân în Europa.
Pentru a asigura o independență inteligentă, industria – și locurile de muncă pe care le creează – trebuie să rămână în Europa.
Prin urmare, competitivitatea și crearea de locuri de muncă de calitate trebuie să devină un mod de funcționare și un element central al procesului nostru de elaborare și punere în aplicare a politicilor. 1.7.
Punerea în aplicare a Pactului verde, inclusiv tranziția către o economie neutră din punctul de vedere al emisiilor de dioxid de carbon și menținerea unei industrii competitive a UE necesită investiții ample din surse publice și private.
Cu toate acestea, UE nu dispune de un cadru pe termen lung pentru o finanțare solidă a punerii în aplicare a Pactului verde.
Prin urmare, CESE solicită un cadru adecvat pentru a sprijini măsurile de finanțare a tranziției către o economie neutră din punct de vedere climatic într-un mod simplu și eficient. 1.8.
În perioade de criză și de incertitudine, informarea obiectivă și o conducere politică puternică sunt fundamentale.
Prin urmare, CESE recomandă să se asigure în continuare o comunicare adecvată, inclusiv pe parcursul perioadei de gestionare a consecințelor crizei.
Reforma pieței și a sistemului de energie va avea impact asupra tuturor industriilor și consumatorilor; este absolut esențial ca părțile interesate să fie implicate în procesul legislativ și să fie informate în mod corespunzător cu privire la această tranziție fundamentală.
2.
Principalele aspecte factuale și contextul 2.1.
Criza energetică durează și afectează în continuare viața oamenilor și prosperitatea întreprinderilor.
Este dificil, așadar, să se măsoare impactul final general asupra economiei.
Cu toate acestea, putem afirma, cu certitudine, că ea s-a repercutat în principal asupra inflație (cea mai ridicată din ultimele decenii) și a finanțelor publice (care au jucat un rol semnificativ în atenuarea efectelor creșterii prețurilor și costurilor și în sprijinirea masivă a investițiilor, pentru a le face mai puțin vulnerabile).
Prețurile ridicate la energie au fost cauzate de explozia prețurilor gazelor (1). 2.2.
Se cuvine să reamintim principalele etape ale uniunii energetice, care au definit parcursul dezvoltării viitoare a sistemului energetic.
Unii dintre pilonii săi, în special cei legați de securitatea energetică, au fost subestimați în ultima vreme, în principal din cauză că s-a pus accentul pe gazul rusesc ieftin și s-a preferat această sursă, considerată, la momentul respectiv, o sursă temporară pe durata tranziției economice verzi, și din cauza renunțării precoce, motivate pur politic, la surse curate stabile. 2.3.
În ceea ce privește mixurile de energie, care diferă de la un stat membru la altul, în funcție, printre altele, de condițiile geomorfologice ale acestora, atingerea obiectivelor uniunii energetice este influențată semnificativ de circumstanțele naționale.
Acest factor se reflectă în mod vizibil în viteza tranziției verzi a UE.
Un lucru rămâne însă clar: prioritatea principală a uniunii energetice în perioada crizei a fost securitatea aprovizionării, care, uneori, s-a aflat în contradicție cu obiectivele tranziției energetice. 2.4.
Actuala criză energetică a arătat cât de gravă este vulnerabilitatea sistemului energetic al UE și cât de important este să se urmărească autonomia energetică strategică deschisă a întregului lanț industrial energetic.
Totodată, acesta și-a demonstrat capacitatea de a înfrunta și de a absorbi șocuri exogene importante și consecințele acestora.
Criza energetică a fost declanșată de o combinație de elemente economice, politice și tehnice.
Ea a început cu tulburările economice survenite după pandemia de COVID-19, care au accelerat cererea globală de energie, în timp ce ingerința țărilor terțe și nivelurile scăzute de stocare a gazelor în unele țări europene în sezonul de iarnă 2021-2022, combinate cu cererea mai ridicată, au evidențiat gravitatea situației.
Situația deja dificilă s-a agravat apoi, odată cu invadarea Ucrainei de către Rusia, în februarie 2022, exacerbată de dependența UE de sursele fosile de energie, având o influență directă puternică asupra prețurilor la energie și a securității aprovizionării. 2.5.
Impactul crizei energetice asupra economiei UE a fost dăunător.
În 2022, acesta a contribuit în mod direct la inflația record din istoria recentă a integrării UE, rata medie la nivelul UE fiind de 9,2 % (2); se preconizează că aceasta va scădea la 6,7 % (încă un nivel foarte ridicat) în 2023 și la 3,1 % un an mai târziu (3).
Inflația ridicată a fost cel mai vizibil fenomen al performanței economice din 2022, cu efect de domino asupra altor elemente din coșul de consum și un impact semnificativ
(1) (2) (3)
Prețurile la energia electrică au crescut brusc, având un impact variabil în funcție de importanța locală a gazelor în portofoliul de generare, ajungând la 150-300 EUR/MWh în 2022.
Indicele armonizat al prețurilor de consum la energie al CE, ediția 2023, arată că, în 2022, rata anuală a atins, în medie, 20 %.
Cu toate acestea, situația a fost diferită de la un stat membru la altul, nivelul maxim de 65 % fiind înregistrat în Italia.
Previziunile economice din primăvara anului 2023: Eurostat.