18.8.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 293/11
3.
Vispārīgas piezīmes 3.1.
EESK uzsver, ka galvenais krīzes cēlonis bija ES lielā atkarība no Krievijas gāzes piegādēm, un ierosina izstrādāt ilgtermiņa redzējumu, kas enerģijas jomā Eiropas Savienību padarītu mazāk atkarīgu no trešām valstīm; tas ietver arī neatkarību tīru tehnoloģiju jomā.
EESK uzsver, ka ar visiem ES un valstu pasākumiem ir jāstimulē šī stratēģiskā pārkārtošanās, lai nodrošinātu Eiropas stratēģisko autonomiju.
3.2.
EESK labi apzinās, ka galvenā prioritāte ir pievērsties ne tikai krīzes seku pārvarēšanai, bet galvenokārt krīzes cēloņiem un iemesliem, un ir gatava apspriest un ierosināt risinājumus.
Tāpēc ir pakāpeniski jāpāriet no ārkārtas pasākumiem uz tirgus prasībām atbilstošām un pierādījumos balstītām reformām un investīcijām, kuru pamatā ir ilgtspējīgas un īstenojamas stratēģiskas koncepcijas.
Šīm stratēģiskajām koncepcijām ir jāpanāk līdzsvars starp to prioritātēm, (publiskiem un privātiem) finanšu avotiem un institucionālo vidi un administratīvajiem nosacījumiem (atļaujas, atbilstība ES un valstu tiesību aktiem) un jāiegūst pienācīgs sabiedrības atbalsts.
3.3.
Mājsaimniecību un uzņēmumu veiktie energotaupības pasākumi palīdzēja novērst nopietnu enerģijas deficīta risku.
Tomēr nedrīkst nepamanīt, ka daži ietaupījumi tika panākti tikai uzņēmējdarbības slēgšanas dēļ.
Loģiski, ka visneaizsargātākās nozares krīzes laikā ir energoietilpīgākās nozares (ķīmiskā rūpniecība, mēslošanas līdzekļu ražotāji, tērauda rūpniecība un metalurģijas nozare).
Minēto sektoru enerģētiskajai pārkārtošanai, kā arī ES deindustrializācijas riskam (oglekļa emisiju pārvirze) būtu jāpievērš īpaša uzmanība.
3.4.
Zaļās pārkārtošanās pamats ir spēcīga un savstarpēji savienota energoinfrastruktūra, kurā ieguldījumi pēdējos gados ir bijuši ļoti nepietiekami.
Turpmākajos gados liela nozīme būs ieguldījumiem infrastruktūrā un tās modernizācijai.
Tāpēc ir svarīgi, lai jaunie noteikumi dotu skaidru un ilgtermiņa signālu ieguldītājiem.
Tomēr kopš sākotnējās krīzes (Covid-19) sākuma MVU spējas ieguldīt enerģētikas pārkārtošanā ir ļoti ierobežotas.
Reformās ir jāņem vērā ES enerģētikas politikas mērķi zaļās pārkārtošanās, noturības un sociālās labklājības jomā, kā arī milzīgās atšķirības starp konkrētu dalībvalstu energoresursu struktūras uzbūvi.
Krīze ir nopietni iespaidojusi ieguldījumu noteiktību.
3.5.
EESK ir pārliecināta, ka viena no svarīgākajām veicamajām reformām ir enerģijas tirgus modeļa atjaunināšana, lai varētu īstenot ilgtspējīgu zaļo pārkārtošanos.
EESK aicina abus likumdevējus panākt konsensu par galvenajām tirgus modeļa kategorijām, kas tieši ietekmē turpmāko gatavību ieguldīt šajā nozarē, tostarp par ilgtermiņa līgumiem; atbalstošiem un stimulējošiem instrumentiem atjaunīgajiem energoresursiem; modeli, kas veido enerģijas cenu ģenerēšanas pamatu; un par vispārējas elastības jautājumu.
3.6.
ES zaļajam kursam, ko papildina REPowerEU iniciatīva, piemīt potenciāls līdz desmitgades beigām katru gadu ieguldīt aptuveni 350 miljardus euro (vairāk nekā 2 % no ES gada IKP).
Tomēr ES īstermiņa investīciju prognozes ir ievērojami pesimistiskākas.
Tādēļ, lai apmierinātu prioritārās investīciju vajadzības, ir jāmobilizē papildu finanšu resursi.
Šāda veida investīcijas varētu veicināt stabilāku ES ekonomikas atveseļošanu un piesaistīt papildu investīcijas infrastruktūrā, energotīklu digitalizācijā, starpsavienojumos un uzglabāšanas jaudās.
3.7.
EESK labi apzinās, ka šim procesam ir vajadzīgi milzīgi finanšu resursi.
Zaļā pārkārtošanās nebūs iespējama bez ieguldījumiem pētniecībā, inovācijā, infrastruktūrā un cilvēkos, kuriem vajadzēs būt pienācīgi sagatavotiem ar izglītības, prasmju pilnveides un pārkvalifikācijas palīdzību.
Neraugoties uz jaunajās ES finansējuma programmās šajā nolūkā ierosinātajām lielajām summām, noteikti vajadzīgi valstu publiskie un privātie līdzekļi, lai to īstenotu.
EESK uzsver, ka vajadzīgs vienkāršs, efektīvs un viegli pieejams finansējums, un aicina izstrādāt novatoriskas metodes privātā kapitāla piesaistīšanai ar finanšu instrumentu palīdzību.
EESK ņem vērā arī valsts atbalsta un mērķtiecīgam nolūkam paredzētā finansējuma paplašinātās robežas, taču iesaka Eiropas Savienībā nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus.
3.8.
ES valstu valdības iezīmēja un piešķīra 758 miljardus EUR mājsaimniecību un uzņēmumu aizsardzībai no 2021. gada septembra līdz 2023. gada janvārim.
Tikai viena trešdaļa no dalībvalstu ieviestajām fiskālajām intervencēm bija paredzēta mazaizsargātām grupām.
EESK, balstoties uz ECB ieteikumiem, ierosina izveidot “zaļo trīskāršā T” kritēriju, proti, lai turpmākie intervences pasākumi būtu pielāgoti, mērķorientēti un pārkārtošanas procesam atbilstoši (tailored, targeted, transition-proof).
SVF uzskata, ka arī nemērķtiecīgi cenu pasākumi garākā laika periodā rada apstākļus augstākai inflācijai ilgākā termiņā.
To pakāpeniskas atcelšanas atlikšana varētu apdraudēt ECB spēju sasniegt tās vidēja termiņa mērķus, un tādēļ stingru monetāro prasību spēkā esamība būtu ilgāka, nekā citādi vēlams.