18.8.2023.
HR
Službeni list Europske unije
C 293/11
3.
Opće napomene 3.1.
EGSO naglašava da je glavni uzrok krize bila velika ovisnost EU-a o ruskoj opskrbi plinom te predlaže da se utvrdi dugoročna vizija na temelju koje će EU postati manje energetski ovisan o trećim zemljama, uključujući i ovisnost u pogledu čistih tehnologija.
EGSO naglašava da se taj strateški pomak prema strateškoj autonomiji Europe mora poticati svim mjerama EU-a i država članica.
3.2.
EGSO je svjestan da glavni prioritet nije samo otklanjanje posljedica, nego prije svega svih razloga i uzroka krize te je spreman na raspravu i predlaganje rješenja.
Za to će biti potrebno postupno prijeći s hitnih mjera na reforme i ulaganja koji su kompatibilni s tržištem i utemeljeni na činjenicama i koji počivaju na održivim i izvedivim strateškim konceptima.
Ti strateški koncepti moraju se temeljiti na ravnoteži između prioriteta, financijskih izvora (javnih i privatnih) te institucijskog okruženja i administrativnih uvjeta (dozvole, usklađenost sa zakonodavstvom EU-a i nacionalnim zakonodavstvom), kao i na odgovarajućoj javnoj potpori.
3.3.
Mjere štednje energije koje su poduzela kućanstva i poduzeća pridonijele su sprečavanju ozbiljnih rizika od nestašice energije.
Međutim, treba skrenuti pozornost na to da su neke uštede ostvarene samo zbog prekida poslovnih aktivnosti.
Logično je da su među najranjivijim industrijama u ovoj krizi one energetski najintenzivnije (kemijska industrija, proizvođači gnojiva, industrija čelika i željezare).
Posebnu bi im pozornost trebalo posvetiti u pogledu njihove energetske tranzicije i rizika od deindustrijalizacije EU-a (istjecanje ugljika).
3.4.
Osnova za zelenu tranziciju je snažna i povezana energetska infrastruktura, u koju se u proteklim godinama jako malo ulagalo.
Ulaganje u infrastrukturu i njezina nadogradnja imat će ključnu ulogu u nadolazećim godinama.
Stoga je važno da se novim pravilima ulagačima pošalje jasan i dugoročan signal.
Međutim, od izbijanja prvotne krize (COVID-19) sposobnost malih i srednjih poduzeća da ulažu u energetsku tranziciju vrlo je ograničena.
Reforme moraju biti u skladu s ciljevima energetske politike EU-a u pogledu zelene tranzicije, otpornosti i socijalne sigurnosti te uvažavati ogromne razlike u strukturi energetske kombinacije u pojedinačnim državama članicama.
Kriza je znatno utjecala na sigurnost ulaganja.
3.5.
EGSO je uvjeren da ključni zahtjevi za reformom obuhvaćaju prije svega preoblikovanje modela energetskog tržišta radi omogućavanja provedbe održive zelene tranzicije.
EGSO poziva suzakonodavce da postignu konsenzus o glavnim kategorijama modela tržišta i time izravno utječu na buduću sklonost ulaganju u taj sektor, što uključuje dugoročne ugovore, instrumente za podupiranje i poticanje proizvodnje obnovljive energije, model koji čini osnovu za određivanje cijene energije i pitanje opće fleksibilnosti.
3.6.
Zeleni plan EU-a, dopunjen inicijativom REPowerEU, ima potencijal za ulaganja od otprilike 350 milijardi eura godišnje do kraja desetljeća (više od 2 % godišnjeg BDP-a EU-a).
Kratkoročna predviđanja za ulaganja u EU-u i dalje su znatno slabija.
Zbog toga je potrebno mobilizirati dodatna financijska sredstva kako bi se zadovoljile potrebe za prioritetnim ulaganjima.
Te vrste ulaganja mogle bi potaknuti snažniji gospodarski oporavak EU-a i dodatna ulaganja u infrastrukturu, digitalizaciju energetskih mreža, međupovezanost i skladišne kapacitete.
3.7.
EGSO je svjestan da su za taj proces potrebni ogromni financijski resursi.
Zelena tranzicija neće biti moguća bez ulaganja u istraživanja, inovacije, infrastrukturu i ljude koje bi trebalo adekvatno pripremiti uz pomoć obrazovanja, usavršavanja i prekvalifikacije.
Unatoč velikim iznosima u okviru novih programa financiranja EU-a koji su predloženi za tu svrhu, apsolutno su nužni i nacionalni javni i privatni izvori.
EGSO naglašava potrebu za jednostavnim, učinkovitim i lako dostupnim financiranjem te poziva na inovativne metode privlačenja privatnog kapitala putem financijskih instrumenata.
EGSO uzima u obzir i proširenu ulogu državnih potpora i financiranja u određenu svrhu, ali preporučuje da se u EU-u osiguraju jednaki uvjeti.
3.8.
Vlade EU-a izdvojile su i dodijelile 758 milijardi eura za zaštitu kućanstava i poduzeća od rujna 2021. do siječnja 2023.
Samo je trećina fiskalnih intervencija koje su uspostavile države članice bila usmjerena na ranjive kategorije.
EGSO na temelju preporuka ESB-a predlaže uspostavu zelenog trostrukog kriterija (engl. green triple-T) kako bi se osiguralo da buduće intervencije budu prilagođene (tailored), ciljane (targeted) i održive u tranziciji (transition-proof).
Prema MMF-u, neciljanim mjerama kojima se uređuju cijene u dugoročnijem se periodu omogućuje stvaranje uvjeta za produljeno razdoblje povišene inflacije.
Odgađanje njihova postupnog ukidanja moglo bi ugroziti sposobnost ESB-a da postigne svoje srednjoročne ciljeve, što bi dovelo do dugoročnijeg pooštravanja monetarne politike nego što je inače poželjno.