18.8.2023
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 293/11
3.
Üldised märkused 3.1.
Komitee rõhutab, et kriisi peamine põhjus oli ELi suur sõltuvus Venemaa gaasitarnetest, ning teeb ettepaneku töötada välja pikaajaline visioon, mis vähendaks ELi energiasõltuvust kolmandatest riikidest; see hõlmab ka sõltumatust seoses puhaste tehnoloogiatega.
Komitee rõhutab, et kõik ELi ja liikmesriikide meetmed peavad stimuleerima seda strateegilist üleminekut, et tagada Euroopa strateegiline autonoomia.
3.2.
Komitee on teadlik, et peamine prioriteet on tegeleda mitte ainult kriisi tagajärgede, vaid eelkõige ka põhjuste ja alustega, ning on valmis arutluseks ja pakkuma lahendusi.
See nõuab järk-järgult üleminekut erakorralistelt meetmetelt turule sobivatele ja tõenduspõhistele reformidele ja investeeringutele, mille aluseks on kestlikud ja teostatavad strateegilised kontseptsioonid.
Nende strateegiliste kontseptsioonidega peab leidma tasakaalu prioriteetide, (avaliku ja erasektori) rahastamisallikate ning institutsioonilise keskkonna ja haldustingimuste (load, vastavus ELi ja siseriiklikele õigusnormidele) vahel ning need peavad põhinema piisaval avaliku sektori toetusel.
3.3.
Kodumajapidamiste ja ettevõtjate võetud energiasäästumeetmed aitasid vältida mis tahes tõsist ohtu energianappuse tekkeks.
Siiski ei tohiks jääda märkamata, et teatav säästmine tekkis ainult äritegevuse katkestamise tõttu.
Kriisi kõige haavatavamate tööstusharude hulka kuuluvad loogiliselt kõige energiamahukamad tööstusharud (keemiatööstus, väetiste tootjad, terasetööstus ja rauatööstus).
Nendele tuleks pöörata erilist tähelepanu seoses nende energiasüsteemi ümberkujundamisega ja ELi deindustrialiseerimise ohuga (kasvuhoonegaaside heite ülekandumine).
3.4.
Rohepöörde aluseks on tugev ja omavahel ühendatud energiataristu, mis on viimastel aastatel olnud tõsiselt alainvesteeritud.
Lähiaastatel on põhiroll taristusse investeerimisel ja selle ajakohastamisel.
Seetõttu on oluline, et uute eeskirjadega edastataks investoritele selge ja pikaajaline signaal.
VKEde suutlikkus investeerida energiasüsteemi ümberkujundamisse on aga olnud väga piiratud alates esialgse kriisi (COVID-19) puhkemisest.
Reformides tuleb järgida ELi energiapoliitika eesmärke seoses rohepöörde ja vastupanuvõime, sotsiaalhoolekande ning konkreetsete liikmesriikide energiaallikate jaotuse struktuuride tohutute erinevustega.
Kriisil on olnud ränk mõju investeerimiskindlusele.
3.5.
Komitee on veendunud, et peamised reforminõuded hõlmavad eelkõige energiaturu korralduse ajakohastamist, et võimaldada kestlikku rohepööret.
Komitee kutsub kaasseadusandjaid üles jõudma konsensusele peamiste turukorralduska­ tegooriate suhtes, mõjutades otseselt tulevast valmidust investeerida sellesse sektorisse, sealhulgas pikaajalised lepingud; taastuvaid energiaallikaid toetavad ja stimuleerivad vahendid; mudel, mis on aluseks energiahindade kujundamisele ning üldise paindlikkuse küsimus.
3.6.
ELi rohelisel kokkuleppega, mida täiendab algatus „REPowerEU“, on võimalik investeerida kuni kümnendi lõpuni ligikaudu 350 miljardit eurot aastas (üle 2 % ELi aastasest SKPst).
ELi lühiajaliste investeeringute prognoos on endiselt oluliselt nõrgem.
On vaja täiendavaid rahalisi vahendeid, et rahuldada prioriteetseid investeerimisvajadusi.
Seda liiki investeeringud võivad anda tõuke ELi majanduse tugevamaks taastumiseks ning täiendavateks investeeringuteks taristusse, energiavõrkude digitaliseerimisse, võrkudevahelistesse ühendustesse ja salvestusvõimsustesse.
3.7.
Komitee on teadlik, et selle protsessi jaoks on vaja tohutuid rahastamisressursse.
Rohepööre ei ole võimalik ilma investeeringuteta teadusuuringutesse, innovatsiooni, taristusse ja inimestesse, keda tuleks hariduse, oskuste täiendamise ja ümberõppe kaudu nõuetekohaselt ette valmistada.
Hoolimata suurtest summadest, mis on selleks otstarbeks määratud uute ELi rahastamisprogrammide raames, on riiklikud avaliku ja erasektori allikad selle elluviimiseks hädavajalikud.
Komitee rõhutab vajadust lihtsa, tõhusa ja hõlpsasti ligipääsetava rahastamise järele ning kutsub üles kasutama uuenduslikke meetodeid erakapitali kaasamiseks rahastamisvahendite kaudu.
Komitee võtab arvesse ka riigiabi toetamise ja sihtotstarbelise rahastamise laiemat rolli, kuid soovitab tagada ELis võrdsed tingimused.
3.8.
ELi liikmesriikide valitsused määrasid ja eraldasid ajavahemikus 2021. aasta septembrist kuni 2023. aasta jaanuarini kodumajapidamiste ja ettevõtjate kaitsmiseks 758 miljardit eurot.
Ainult kolmandik liikmesriikide kehtestatud fiskaalmeetmetest oli suunatud haavatavatele kategooriatele.
Tuginedes EKP soovitustele, teeb komitee ettepaneku kehtestada kriteerium „Green triple-T“ (ingl tailored, targeted and transition-proof), et tulevased sekkumised oleksid kohandatud, sihipärased ja üleminekukindlad.
Rahvusvaheline Valuutafond (IMF) määratles ka mittesihtotstarbelised hinnameetmed, mis seavad pikemas perspektiivis tingimused kõrgema inflatsiooni pikemaks perioodiks.
Nende järkjärgulise kaotamise edasilükkamine võib kahjustada EKP võimet saavutada oma keskpika perioodi eesmärgid, mille tulemuseks on rahapoliitika karmistamine pikemaks ajaks, kui muidu soovitav.