18.8.2023
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 293/9
1.6.
Výbor důrazně podporuje všechny politické kroky k udržitelnému snížení inflace v průběhu tohoto roku a vyslovuje se pro hospodářské oživení, jež bude založeno na investicích do ekologických, digitálních a strategicky významných odvětví a průmyslových sektorů, které podpoří průmyslovou základnu EU a její globální konkurence­ schopnost, a při němž bude využito všech výhod jednotného trhu.
Je naprosto nezbytné, aby se výroba čistých technologií stala pro Evropu podnikatelským záměrem.
Sociální partneři chtějí za každou cenu zajistit, aby znalosti, dovednosti a výrobní základna zůstaly v Evropě.
Má-li být zajištěna inteligentní nezávislost, musí průmysl – i pracovní místa, která vytváří, – zůstat v Evropě.
Konkurenceschopnost a vytváření kvalitních pracovních míst se proto musí stát každodenní realitou a ústředním prvkem tvorby a provádění našich politik.
1.7.
Provádění Zelené dohody včetně přechodu na uhlíkově neutrální ekonomiku a zachování konkurenceschopného průmyslu EU vyžaduje značné investice z veřejných i soukromých zdrojů.
EU však chybí dlouhodobý rámec pro spolehlivé financování provádění Zelené dohody.
EHSV proto požaduje, aby byl stanoven vhodný rámec na podporu opatření, která umožňují jednoduchým a účinným způsobem financovat transformaci na klimaticky neutrální ekonomiku.
1.8.
V dobách krize a nejistoty mají zásadní význam objektivní informace a silné politické vedení.
EHSV proto doporučuje, aby byla i nadále zajištěna odpovídající komunikace, a to i po celou dobu, kdy se řeší důsledky krize.
Reforma trhu s energií a energetického systému bude mít dopad na všechna odvětví hospodářství i na spotřebitele.
Je tedy naprosto nezbytné, aby zúčastněné strany měly v průběhu legislativního procesu možnost vyjádřit svůj názor a byly o této zásadní změně náležitě informovány.
2.
Základní fakta a souvislosti 2.1.
Energetická krize a její dopad na životy lidí a prosperitu podniků stále trvají.
V důsledku toho je obtížné změřit její celkový konečný dopad na hospodářství.
Můžeme však s jistotou říci, že nejvíce se krize projevila v inflaci (nejvyšší za mnoho desetiletí) a veřejných financích (které sehrály významnou úlohu při zmírňování dopadů vysokých cen a nákladů a masivně podporovaly investice s cílem snížit jejich zranitelnost).
Příčinou vysokých cen energií byly prudce rostoucí ceny plynu (1).
2.2.
Je vhodné připomenout klíčové milníky energetické unie, které konkrétně určily směr budoucího rozvoje energetického systému.
Některým pilířům energetické unie, zejména těm, jež se týkají energetické bezpečnosti, nebyla v poslední době věnována patřičná pozornost.
Důvodem byla především jednoznačná orientace na levný plyn z Ruska a upřednostňování tohoto zdroje, který byl svého času považován za dočasné řešení pro zajištění přechodu na zelenou ekonomiku, a také unáhlené, čistě politické rozhodnutí ukončit využívání stabilních čistých zdrojů.
2.3.
Vzhledem k různé skladbě zdrojů energie v členských státech EU, která odráží mimo jiné jejich geomorfologické podmínky, je plnění cílů energetické unie silně ovlivněno situací v jednotlivých státech.
Tento faktor se viditelně odráží v rychlosti ekologické transformace EU.
Jedna věc však zůstává jasná: klíčovou prioritou energetické unie během krize byla bezpečnost dodávek energie, což bylo někdy v rozporu s cíli ekologické transformace.
2.4.
Během současné energetické krize se ukázalo, jak zranitelný je energetický systém EU a jak důležité je usilovat o otevřenou strategickou energetickou autonomii v rámci celého řetězce energetického průmyslu.
Zároveň názorně ukázala jeho schopnost čelit silným vnějším otřesům a jejich následkům a absorbovat je.
Tato energetická krize byla vyvolána kombinací hospodářských, politických a technických faktorů.
Krize začala hospodářským otřesem po pandemii COVID-19, která vyvolala nárůst celosvětové poptávky po energii, zatímco vměšování třetích zemí a nízká úroveň plynu ve skladovacích zařízeních v některých evropských zemích během zimní sezóny 2021/2022 v kombinaci s vyšší poptávkou podtrhly závažnost situace.
Již tak obtížná situace se poté zhoršila s ruskou invazí na Ukrajinu v únoru 2022 a byla ještě ztížena závislostí EU na fosilních zdrojích energie, což mělo silný přímý vliv na ceny energie a bezpečnost dodávek.
2.5.
Energetická krize těžce dolehla na hospodářství EU.
V roce 2022 přímo přispěla k dosažení vůbec nejvyšší míry inflace, jaká kdy byla v novodobých dějinách integrace EU zaznamenána.
Průměrná inflace v EU totiž činila 9,2 % (2), přičemž se očekává, že v roce 2023 klesne na 6,7 % (stále velmi vysoká úroveň) a o rok později na 3,1 % (3).
Vysoká inflace byla nejviditelnějším jevem hospodářské výkonnosti v roce 2022, což mělo dominový dopad na další složky spotřebního
(1) (2) (3)
Ceny elektřiny prudce vzrostly, což mělo různý dopad v závislosti na místním významu plynu ve výrobním portfoliu, a v roce 2022 dosáhly 150–300 EUR/MWh.
Z harmonizovaného indexu spotřebitelských cen energie z roku 2023, který vypracovala Evropská komise, vyplývá, že průměrná roční míra inflace dosáhla v roce 2022 hodnoty 20 %.
V každém členském státě však byla situace jiná, přičemž vůbec nejvyšší úroveň byla zaznamenána v Itálii, a to 65 %.
Hospodářská prognóza z jara 2023: Eurostat.