C 293/40
BG
Официален вестник на Европейския съюз
18.8.2023 г.
8.2.
През 2018 г. над 80 % от случаите на заразяване с ХИВ в Източна Европа са били свързани с наркозависими, предимно много млади хора и основно жени.
Младите жени са засегнати в по-голяма степен от мъжете, включително и заради проституцията, която е тясно свързана с употребата на наркотици.
Локализирани епидемии от ХИВ са документирани и сред маргинализирани групи от инжекционно употребяващи наркотици лица в Западна Европа. 8.3.
При затворниците процентът на употреба на наркотици е по-висок и употребата е по-вредна в сравнение с общото население, включително парентерална употреба, което прави лишените от свобода наркозависими лица особено уязвими. 8.4.
Процентът на достъп до тестване сред наркозависимите е нисък и е по-вероятно те да бъдат късно диагностицирани.
Дори в Италия изследваните за ХИВ наркозависими съставляват малък процент от всички местни потребители на услуги за лечение на зависимости и при липса на симптоми, свързани с ХИВ, е малко вероятно да им се предложи тестване. 8.5.
Достъпът до лечение за употребяващите наркотици безспорно е много малък, въпреки че е различен в отделните държави.
Като цяло се счита, че само 8 % от наркозависимите са подложени на антиретровирусно лечение, а от всички лекуващи се лица само 20 % са наркозависими.
В сравнение с хората с ХИВ сред общото население, при наркозависимите вероятността да постигнат вирусологична супресия също е по-малка.
Това се дължи на факта, че по-нисък процент от наркозависимите се придържат към лечението и често го прекратяват изцяло.
Това води до по-висок риск от смърт вследствие на СПИН сред ХИВ-позитивната популация от наркозависими лица. 8.6.
За да постигнем целта за осигуряване на всеобщ достъп до лечение на ХИВ както в Европа, така и извън нея, са необходими програми, насочени към по-ефективно достигане до наркозависимите.
9.
Мъже, които имат сексуални контакти с мъже (МСМ) 9.1.
Като цяло рискът от заразяване с ХИВ при MСM или мъжете, които имат сексуални контакти с мъже, е 27 пъти по-висок, отколкото при общото население (6).
Някои биологични фактори улесняват заразяването с ХИВ.
Повечето MСM се заразяват с ХИВ чрез незащитен анален секс, който е най-високорисковият начин за заразяване с ХИВ в сравнение с други сексуални практики.
В тази група от населението големият брой сексуални партньори и широко разпространената употреба на вещества за развлечение, включително интравенозни наркотици (които често включват секс, наречен „химичен секс“), също могат да допринесат за широкото разпространение на ХИВ сред МСМ. 9.2.
Все по-голямото наличие на антиретровирусно лечение, което доведе до значителен спад в разпространението на ХИВ като цяло, няма същия ефект сред МСМ.
Напротив, през последните години в много западни държави се наблюдава увеличаване на разпространението на ХИВ сред тази популация (7), както и постепенно увеличаване на дела на случаите, дължащи се на заразяване от МСМ. 9.3.
Презервативите помагат да се предотврати предаването на ХИВ, а също и на други полово предавани инфекции; използването на презервативи обаче не е толкова широко разпространено поради културни, образователни и свързани с предлагането пречки, които отразяват различните социални среди и здравни услуги. 9.4.
В много страни и при много индивидуални обстоятелства съществуват различни пречки пред достъпа до средства за превенция, дължащи се на стигматизиране, хомофобия и дискриминация, които затрудняват достъпа до здравни услуги и подходяща информация.
Съществуват много случаи, при които наказателните закони криминализират лица, които имат сексуални отношения с хора от същия пол, което ги принуждава да се прикриват и да крият сексуалната си ориентация или, още по-лошо, самоличността си.
Дори когато законите не са открито дискриминационни, стигматизирането и страхът обезсърчават достъпа на хората до услуги, свързани с ХИВ, поради което те не са запознати с наличните средства за предпазване от заразяване с ХИВ. 9.5.
Стигматизирането оказва въздействие и върху достъпа до изследвания и диагностика.
Много МСМ съобщават, че се страхуват от осъждане от страна на здравните специалисти и се въздържат от тестване, което често води до късно диагностициране.
Когато не са наясно с инфекциозния си статус, те нямат достъп до антиретровирусни лекарства, които освен че биха повлияли на здравето на засегнатите лица, намаляват риска от предаване на заразата на сексуалните им партньори.
(6)
(7)
Въпреки че в световен мащаб рискът от заразяване с ХИВ е по-висок при МСМ, равнищата на заразяване варират в различните географски райони: МСМ представляват 50 % от всички новорегистрирани случаи на ХИВ в Северна Америка и Западна Европа, 47 % от регистрираните случаи в Латинска Америка, около 20 % от регистрираните случаи в Източна Европа, Азия, Близкия изток и Северна Африка и 12 % от регистрираните случаи в Африка.
В Западна Европа между 2010 г. и 2014 г. броят на ХИВ-позитивните хора сред популацията от МСМ се е увеличил с почти 20 %.
Сред мъжете в Италия повечето новодиагностицирани случаи на ХИВ са сред популацията от МСМ.