C 264/2
SK
Úradný vestník Európskej únie
27.7.2023
Úvod
Nedávne mimoriadne udalosti – lesné požiare, suchá, povodne a smrtiace vlny horúčav – v Európe aj vo svete ukázali, že dôsledky zmeny klímy zasahujú naše spoločnosti silnejšie a rýchlejšie, ako predpokladala veda.
Zvýšený výskyt extrémnych výkyvov počasia a prírodných katastrof má čoraz väčší vplyv na fyzické a duševné zdravie ľudí, na zvyšok prírody a na hospodárske aktíva.
V šiestej hodnotiacej správe Medzivládneho panelu o zmene klímy (IPCC) (1) sa uvádza, že „adaptácia na globálnej úrovni je prevažne pomalá, izolovaná a postupná“ a že „aj pri znížení emisií, ktoré postačuje na splnenie cieľov Parížskej dohody, bude potrebná transformačná adaptácia“ (2).
Tieto udalosti, ako aj správa IPCC, žiaľ, poukazujú aj na nedostatočnú pripravenosť a nepomer medzi klimatickými hrozbami a zavedenými mechanizmami a štruktúrami reakcie.
Hoci v odhadovaní budúcich klimatických rizík vládne neistota, to, aký bude v konečnom dôsledku stav teploty do roku 2100 – dobrý, zlý či veľmi zlý – v skutočnosti nič nemení na možnostiach, ktorým dnes čelí tvorba politiky v oblasti adaptácie na zmenu klímy.
Ak chceme zvýšiť pripravenosť spoločnosti na silnejúce dôsledky zmeny klímy, verejný sektor musí jednoznačne zohrávať ešte väčšiu úlohu pri zabezpečení potrebnej odolnosti proti zmene klímy a udržateľných investícií.
Takisto je potrebné ďalej rozvíjať a vytvárať správne regulačné podmienky a plánovacie kapacity na to, aby jednotlivé subjekty a trhy mohli postupovať s dôverou a istotou a nasmerovať investície do odolnosti.
V stratégii EÚ pre adaptáciu na zmenu klímy z roku 2013 sa všetky členské štáty EÚ vyzývajú, aby prijali komplexné adaptačné stratégie.
Komisia uverejnila aj usmernenia k vypracúvaniu adaptačných stratégií, ktoré majú členským štátom EÚ pomôcť pri príprave ich adaptačných stratégií.
V rokoch 2013 až 2018 sa počet členských štátov EÚ s adaptačnými stratégiami prudko zvýšil z 15 na 25 a do roku 2020 vypracovali svoje stratégie všetky členské štáty EÚ.
Tie sa však výrazne líšia rozsahom, realizáciou a spôsobom vykonávania.
Nariadenie o riadení energetickej únie a opatrení v oblasti klímy z roku 2018 sa zaoberá adaptáciou na zmenu klímy dvoma spôsobmi.
Po prvé sa nimi stanovujú aktuálne povinnosti členských štátov EÚ týkajúce sa podávania správ o adaptácii na zmenu klímy.
Po druhé sa v nich uvádza, že každý členský štát EÚ musí vo svojom integrovanom národnom energetickom a klimatickom pláne v relevantných prípadoch stanoviť ďalšie ciele a úlohy, a to okrem iných rozmerov aj ciele týkajúce sa adaptácie.
V reakcii na vývoj situácie a s cieľom podnietiť štrukturálne zmeny sa v novej stratégii EÚ pre adaptáciu na zmenu klímy (2021) načrtli vyššie ambície a zahrnuli sa nové oblasti a priority, ktoré majú prispieť k ceste EÚ smerom k odolnosti proti zmene klímy, pričom sa v nej vyzýva k preskúmaniu usmernení z roku 2013 o vypracovaní adaptačných stratégií.
Okrem toho v júli 2021 nadobudol účinnosť európsky právny predpis v oblasti klímy.
Zatiaľ čo dovtedy mali povinnosti vyplývajúce z nariadenia o riadení týkajúce sa adaptácie skôr procesný charakter, v právnom predpise v oblasti klímy sa stanovila „povinnosť“ adaptovať sa.
Stanovila sa v ňom požiadavka zabezpečiť nepretržitý pokrok pri zlepšovaní schopnosti adaptácie, posilňovaní odolnosti a znižovaní zraniteľnosti voči zmene klímy v súlade s článkom 7 Parížskej dohody.
Právny predpis v oblasti klímy obsahuje ustanovenia o národných adaptačných stratégiách a plánoch (popri úrovni Únie) a formulujú sa v ňom očakávania týkajúce sa kvality politiky v oblasti adaptácie a jej výsledkov.
Od Komisie sa v ňom vyžaduje, aby pravidelne posudzovala súlad príslušných vnútroštátnych opatrení s pokrokom pri adaptácii a vydala odporúčania, ak zistí, že opatrenia členského štátu EÚ nie sú v súlade so zaisťovaním pokroku pri zlepšovaní schopnosti adaptácie, posilňovaní odolnosti a znižovaní zraniteľnosti voči zmene klímy.
V súlade s týmito ustanoveniami je cieľom týchto usmernení:
— podporovať členské štáty EÚ pri revízii ich adaptačných stratégií a vypracúvaní/revízii ich adaptačných plánov na riešenie výziev súvisiacich s adaptáciou, ktorým čelia, s prihliadnutím na rozdiely v ich administratívnych štruktúrach a spôsoboch plánovania v oblasti adaptácie, ktoré si už zvolili, (1) Príspevok pracovnej skupiny II s názvom Climate Change 2022: Impacts, Adaptation and Vulnerability (Zmena klímy v roku 2022: Dôsledky, adaptácia a zraniteľnosť).
(2) Podľa súhrnnej správy IPCC (2023) AR6 s názvom Zhrnutie pre tvorcov politík transformačnú zmenu podporujú „adaptačné a zmierňovacie opatrenia, v rámci ktorých sa uprednostňuje rovnosť, sociálna spravodlivosť, klimatická spravodlivosť, prístupy založené na právach a inkluzívnosť“.
Takisto sa považujú za opatrenia, ktoré „vedú k udržateľnejším výsledkom, zmenšujú kompromisy [...] a podporujú rozvoj odolný proti zmene klímy“.