C 264/20
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
27.7.2023
Practica predominantă se axează pe monitorizarea și evaluarea proceselor stabilite de politicile de adaptare, răspunzând la întrebarea „ce se face?”.
Cu toate acestea, pentru a obține o imagine completă a eficacității și eficienței generale a politicii de adaptare, devine din ce în ce mai important să se înțeleagă efectele și rezultatele acestor procese și ale acțiunilor de adaptare asociate, răspunzând la întrebarea „ce diferență aduce aceasta pentru vulnerabilitățile și riscurile noastre?”.
Concentrarea asupra efectelor și rezultatelor politicilor de adaptare poate contribui, de asemenea, la a stabili dacă strategia/planul este suficient de ambițios pentru a contribui în mod semnificativ la consolidarea rezilienței și pentru a explora problemele emergente care necesită mai multă atenție în viitor.
Spre deosebire de practica predominantă, ar trebui monitorizate și evaluate nu numai efectele fizice, ci și cele sociale și rezultatele acțiunilor de adaptare, inclusiv distribuția acestora în diferite grupuri de populație.
Acest lucru este important pentru a se asigura că acțiunile de adaptare vizează și sprijină comunitățile vulnerabile și nu au efecte nedorite de agravare sau de creare a unor noi inegalități.
Etapa 5.a.
Definirea obiectivului și scopului monitorizării și evaluării Exemplul de caz nr.
5: „Mückenatlas”: un proiect științific cetățenesc pentru supravegherea țânțarilor în Germania Știrile referitoare la agenții patogeni transmiși la animale și oameni prin mușcături de țânțari au fost amplu mediatizate în întreaga UE, deoarece au fost înregistrate cazuri de febră denga, chikungunya și de infecție cu virusul West Nile (WNV), în special în sudul Europei.
Cu toate acestea, răspândirea speciilor de țânțari purtători ai acestor agenți patogeni ai bolilor (cum ar fi virusurile, bacteriile și paraziții care pot cauza boli) a fost, de asemenea, documentată în țările mai nordice ale UE, inclusiv în Germania.
Schimbările climatice au fost recunoscute ca fiind unul dintre factorii care contribuie la această răspândire.
Pentru a aborda riscurile potențiale pentru sănătate, trebuie combinate măsurile de supraveghere, prevenire și reducere a emisiilor.
„Mückenatlas” („Atlasul țânțarilor”) din Germania este un exemplu al modului în care un proiect științific cetățenesc poate nu numai să contribuie la cercetare, ci și să completeze metodele tradiționale de monitorizare pentru a funcționa ca sistem de alertă timpurie.
Proiectul implică persoane care prezintă eșantioane de țânțari, care sunt apoi identificate și utilizate pentru cercetare de către experți.
Prin urmare, „Mückenatlas” contribuie la cunoașterea speciilor indigene și invazive de țânțari și a bolilor asociate din Germania și urmărește să creeze o bază de informații pentru factorii de decizie și cercetători în vederea evaluării riscurilor viitoare.
Prima etapă a dezvoltării unui sistem de monitorizare și evaluare este definirea obiectivului și a scopului acestuia, deoarece această decizie are consecințe asupra coordonării și organizării activității.
Monitorizarea și evaluarea pot servi unor scopuri multiple, cel mai important fiind urmărirea progreselor și a performanței politicii de adaptare pentru a informa și a îmbunătăți procesul de elaborare a politicilor.
Este bine să ne concentrăm nu numai pe strategia sau planul de adaptare propriu-zis, ci și pe politicile sectoriale relevante.
În acest sens, prima etapă constă în a verifica dacă și în ce măsură politicile sectoriale au integrat adaptarea.
A doua etapă constă în monitorizarea periodică a acțiunilor legate de adaptare care sunt deja articulate în politicile sectoriale.
Scopul secundar al monitorizării și evaluării ar putea fi acela de a spori responsabilitatea în cadrul administrațiilor publice, de a îmbunătăți baza de cunoștințe, de a învăța modul în care se ajustează procesele în curs sau viitoare sau de a sensibiliza publicul cu privire la necesitatea adaptării.
Etapa 5.b.
Procesul decizional cu privire la persoanele care trebuie implicate în proces Pentru o monitorizare, raportare și evaluare eficace, este esențial să se decidă cine își asumă responsabilitatea generală pentru monitorizare, raportare și evaluare, să se clarifice rolurile diferiților actori și să se instituie mecanisme de coordonare verticală și orizontală cu diferiți actori din toate sectoarele și de la nivel administrativ.