C 264/18
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
27.7.2023
Figura 2
Un exemplu de cale de adaptare pentru gestionarea resurselor de apă
Sursă: Kingsborough et al., 2016. — Instrumente care oferă puncte de intrare pentru implementare și integrare, și anume integrarea adaptării în alte politici și instrumente sectoriale.
Adaptarea nu ar trebui efectuată separat de politicile existente.
Prin urmare, ar trebui promovată crearea de legături între adaptare și instrumentele existente.
Ar trebui exploatate sinergiile cu politicile și instrumentele naționale existente.
Printre instrumentele-cheie care pot servi drept puncte de intrare pentru integrarea adaptării se numără: legislație, strategii existente, standarde, instrumente de planificare, cadre de evaluare, programe de cercetare și dezvoltare, rețele și grupuri de lucru.
Totuși, această integrare a adaptării nu ar trebui să se limiteze doar la stabilirea unor obiective, opțiuni și acțiuni specifice fiecărui sector în cadrul strategiei de adaptare.
Se consideră ca bună practică revizuirea coerenței tuturor măsurilor relevante cu țintele și obiectivele de adaptare, precum și a contribuției fiecărei politici la soluțiile de adaptare.
Un exemplu de bună practică este discutat în caseta de text pentru exemplul de caz nr. 4.
Aspectul macrobugetar al adaptării la schimbările climatice este un domeniu de politică transversal important.
Schimbările climatice au relevanță macrobugetară, deoarece au un impact atât asupra cheltuielilor publice, cât și asupra veniturilor publice.
Cu toate acestea, cadrele bugetare naționale din statele membre ale UE reflectă schimbările climatice și riscurile bugetare aferente doar într-o măsură limitată, în principal prin mecanisme bugetare, pentru a face față costurilor dezastrelor legate de climă.
Pentru a îmbunătăți reziliența fiscală/financiară la schimbările climatice, planificarea bugetară, guvernanța și mecanismele instituționale ar putea ține seama mai bine de riscurile fiscale legate de climă și de pierderile legate de climă.
Eforturile politice de reducere a decalajului în domeniul protecției climei, și anume proporția pierderilor neasigurate, ar sprijini și acest obiectiv, deoarece pot limita costul bugetar al schimbărilor climatice și, prin urmare, pot conserva resursele pentru investiții în adaptare.
Un alt domeniu politic important pentru punerea în aplicare și integrarea adaptării este reprezentat de gestionarea riscurilor de dezastre și rolul protecției civile.
Pe lângă faptul că autoritățile de protecție civilă sunt primii respondenți la dezastrele climatice din ce în ce mai grave preconizate (inundații, furtuni, incendii forestiere etc.), acestea au, de asemenea, o plajă mai amplă a riscurilor de dezastre în sfera lor de competență, abordând alte dezastre naturale (de exemplu, cutremure, erupții vulcanice), precum și riscuri tehnologice și societale (de exemplu, amenințări cibernetice, amenințări hibride, accidente industriale).
Sunt importante sinergiile strânse în ceea ce privește elaborarea planurilor de acțiune și punerea în aplicare, inclusiv alocarea resurselor pentru măsurile de adaptare și prevenire și considerentele legate de reziliența fiscală.
Se preconizează că măsurile de adaptare la schimbările climatice și măsurile de prevenire a dezastrelor pentru pericolele legate de climă vor fi în mare măsură aceleași.
Cu toate acestea, este important să se ia în considerare și alte aspecte legate de prevenirea dezastrelor pentru a se asigura sinergii maxime între măsuri (de exemplu, adaptarea clădirilor la schimbările climatice, luând în considerare, de asemenea, siguranța seismică, după caz) și pentru a se asigura că principiile de a nu face rău și adaptarea inadecvată sunt luate în considerare într-o perspectivă mai largă a dezastrelor și a rezilienței societății.