C 264/18
ET
Euroopa Liidu Teataja
27.7.2023
Joonis 2
Näide veevarude majandamisega seotud kohanemistrajektoorist
Allikas: Kingsborough jt, 2016 — Instrumendid, mis pakuvad lähtepunkte rakendamiseks ja peavoolustamiseks, s.t kliimamuutustega kohanemise lõimimiseks muudesse poliitikavaldkondadesse ja valdkondlikesse instrumentidesse.
Kliimamuutustega kohanemine ei peaks toimuma eraldiseisvalt muudest olemasolevatest poliitikameetmetest.
Seepärast tuleks edendada seoste loomist kliimamuutustega kohanemise ja olemasolevate instrumentide vahel.
Ära tuleks kasutada koostoimet olemasolevate riiklike poliitikameetmete ja vahenditega.
Peamised instrumendid, mida saab kasutada lähtepunktina kliimamuutustega kohanemise lõimimiseks, on õigusaktid, olemasolevad strateegiad, standardid, planeerimisvahendid, hindamisraa­ mistikud, teadus- ja arendusprogrammid, võrgustikud ja töörühmad.
Kliimamuutustega kohanemise peavoolustamine ei tohiks siiski piirduda sektoripõhiste eesmärkide, võimaluste ja meetmete määratlemisega kohanemisstrateegias.
Heaks tavaks on kontrollida kõigi asjakohaste meetmete kooskõla kliimamuutustega kohanemise sihtide ja eesmärkidega ning iga poliitikavaldkonna panust kohanemislahendustesse.
Ühte hea tava näidet on kirjeldatud 4. näidisjuhtumi tekstikastis.
Kliimamuutustega kohanemise eelarvelised aspektid moodustavad läbiva mõjuga olulise poliitikavaldkonna.
Kliimamuutused omavad tähtsust eelarve seisukohast, sest need mõjutavad nii avaliku sektori kulusid kui ka tulusid.
ELi liikmesriikide riiklikud eelarveraamistikes kajastatakse kliimamuutusi ja nendega seotud eelarveriske siiski vaid vähesel määral; enamasti on eelarves ette nähtud vaid kliimast tingitud katastroofidega seotud kulud.
Selleks et parandada eelarvelist ja rahalist vastupanuvõimet kliimamuutustele, võiks eelarve planeerimisel ja haldamisel ning institutsioonilises korralduses paremini arvesse võtta kliimaga seotud eelarveriske ja kliimast tingitud kahjusid.
Seda eesmärki toetaksid ka poliitilised jõupingutused kliimakaitse puudujääkide, s.t kindlustamata kahju osakaalu vähendamiseks, kuna seeläbi saaks vähendada kliimamuutustega seotud eelarvekulusid ja seega säästa vahendeid investeeringuteks kliimamuutustega kohanemisse.
Teine kliimamuutustega kohanemise peavoolustamise ja kohanemismeetmete rakendamise seisukohast väga oluline poliitikavaldkond on katastroofiriski juhtimine ja kodanikukaitse roll.
Kodanikukaitseasutused on esimesed reageerijad eeldatavatele üha rängemaks muutuvatele kliimaga seotud katastroofidele (üleujutused, tormid, metsa- ja maastikupõlengud jne), kuid katastroofiriskide valdkond, milles nad tegutsevad, hõlmab ka muid loodusõnnetusi (nt maavärinad, vulkaanipursked) ning tehnoloogilisi ja ühiskondlikke riske (nt küberohud, hübriidohud, tööstusõnnetused).
Selles kontekstis on olulised tihe koostoime tegevuskavade väljatöötamisel ja rakendamisel, sealhulgas ressursside jaotamisel kohanemis- ja ennetusmeetmete jaoks, ning eelarvelise vastupanuvõimega seotud kaalutlused.
Kliimamuutustega kohanemise meetmed ja katastroofide ennetamise meetmed on kliimaga seotud ohtude puhul eeldatavasti suures osas samad.
Siiski on oluline kaaluda ka muid katastroofide ennetamise aspekte, et tagada maksimaalne koostoime meetmete vahel (nt hoonete kohandamine kliimamuutustega ning seejuures vajaduse korral ka seismilise ohutuse arvessevõtmine) ning olulise kahju ärahoidmise põhimõtte ja halva kohanemise käsitlemine laiemast katastroofidele vastupidamise ja ühiskondliku vastupanuvõime vaatenurgast.