27.7.2023
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 264/9
Nationale, regionale og lokale administratorer kan f.eks. deltage gennem workshopper og studieture for at fremme et faktabaseret engagement i klimaindsatsen.
Lokalsamfund bør inddrages gennem offentlige høringer og informationsud­ veksling og gennem interaktive og uformelle metoder som udstillinger, konkurrencer, onlinespil osv.
Civilsamfundsorgani­ sationer og NGO'er er også vigtige partnere, der fungerer som bindeled mellem interessenter og klimakommunikation gennem deres eksisterende erfaringer med klimatilpasning i det pågældende område og lokalsamfund og med oplysning om klimaændringernes virkninger og behovet for klimatilpasning.
For at sikre, at denne kommunikation når ud til lokalsamfundene, skal den understøttes af passende ressourcer gennem finansiering og kapacitetsopbygning.
Nationale eller regionale webportaler eller -platforme, der indsamler særligt tilpassede oplysninger om klimaændringer og tilpasning til klimaændringer, er en fremragende måde at formidle relevant information på.
Disse platforme bør forbindes med eksisterende portaler om sektorpolitikker (f.eks.
katastroferisikoreduktion, vand, sundhed, biodiversitet osv.) for at fremme klimamainstreaming.
EU's websted Climate-ADAPT spiller en central rolle ved at give folk adgang til og dele data fra oplysninger om spørgsmål vedrørende klimaændringer og klimatilpasning.
Der er også udviklet nationale webportaler om klimatilpasning i de fleste europæiske lande, hvilket giver mulighed for at lære af eksempler på god praksis fra andre lande eller regioner.
De kan være med til at inspirere til klimatilpasningstiltag.
Webportaler og -platforme bør dog suppleres med andre kommunikationsaktiviteter for at undgå, at den digitale kløft mellem EU's medlemsstater og regioner udvides, og for at give alle adgang til information.
Yderligere oplysninger om etablering af den institutionelle ramme og sikring af interessenternes opbakning findes i afsnittet om tilpasningsstøtteværktøjet under Preparing the ground for adaptation.
Trin 2:
Gennemførelse af vurderinger af risici og sårbarhed i forbindelse med klimaændringer
Trin 2 i retningslinjerne vil bidrage til at: — fastlægge de centrale elementer i vurderingen af risikoen for klimaændringer og sårbarhed — vurdere klimaændringernes sociale virkninger — vurdere grænseoverskridende risici og kaskaderisici — fastlægge kriterierne for »acceptable« risici og prioritere tilpasningsbehov.
Når grunden til en klimatilpasningsplan eller -strategi er lagt, er det næste trin at vurdere klimaændringernes indvirkning og foretage en sårbarhedsvurdering.
Formålet med denne vurdering er at fastslå, hvad de potentielle virkninger af klimaændringerne vil være på et bestemt område, hvilke risici der er forbundet med disse virkninger på et bestemt område eller i en bestemt sektor, og at prioritere, hvilke risici der straks skal gøres noget ved.
For at sikre, at klimatilpasningsstrategierne eller -planerne er effektive, anses det for god praksis at ajourføre vurderingen regelmæssigt — i det mindste parallelt med hver enkelt ajourføring af strategien eller planen.
Fordelene herved omfatter: — sporing af relevante ændringer i eksisterende risici og sårbarheder, herunder fysiske risici i forbindelse med infrastruktur og socioøkonomiske og sundhedsmæssige konsekvenser for lokalsamfundene — kortlægning af nye risici og sårbarheder, der har potentiale til at få store økonomiske, sociale og/eller miljømæssige konsekvenser i fremtiden — indkredsning af nye muligheder, som klimaændringerne giver anledning til.
Vurderingen bør generelt baseres på den seneste klimavidenskab med henblik på at udpege befolkningsgrupper, væsentlige infrastrukturer og sektorer, der er særligt sårbare over for klimaændringer, fastlægge tilpasningspolitikkens overordnede strategiske retning og løbende præge beslutningstagningen.