C 264/2
CS
Úřední věstník Evropské unie
27.7.2023
Úvod
Nedávné extrémní jevy – lesní požáry, sucho, povodně a smrtící vlny veder – v Evropě i ve světě ukázaly, že důsledky změny klimatu dopadají na naši společnost silněji a rychleji, než věda předpokládala.
Nárůst extrémních povětrnostních událostí a přírodních katastrof má stále větší dopad na fyzické a duševní zdraví lidí, na zbytek přírody a na hospodářská aktiva.
Šestá hodnotící zpráva Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) (1) uvádí, že „globální adaptace je převážně pomalá, izolovaná a postupná“ a „i při snížení emisí dostatečném pro splnění cílů Pařížské dohody bude nutná transformativní adaptace“ (2).
Tyto události a zpráva IPCC bohužel také poukázaly na nedostatečnou připravenost a nepoměr mezi klimatickými hrozbami a existujícími mechanismy a strukturami reakce.
Odhad budoucích klimatických rizik je sice nejistý, ale to, jak bude nakonec vypadat vývoj teploty do roku 2100 – zda bude situace dobrá, špatná, nebo dokonce katastrofální – ve skutečnosti nic nemění na výzvách, které dnes existují v oblasti tvorby politiky, pokud jde o přizpůsobování se změně klimatu.
Je zřejmé, že aby se zvýšila připravenost společnosti na sílící dopady změny klimatu, veřejný sektor musí hrát ještě větší roli při zajišťování potřebné odolnosti vůči změně klimatu a udržitelných investic.
Je také třeba dále rozvíjet a stanovit správné regulační podmínky a kapacity plánování, aby různé subjekty a trhy mohly s důvěrou a jistotou pokračovat ve své činnosti a směřovat investice do odolnosti.
Evropská strategie pro přizpůsobení se změně klimatu z roku 2013 vyzvala všechny členské státy EU, aby přijaly komplexní strategie pro přizpůsobení.
Komise rovněž zveřejnila pokyny pro vypracování strategií pro přizpůsobení se změně klimatu, které mají členským státům EU pomoci při přípravě jejich strategií pro přizpůsobení.
Mezi lety 2013 a 2018 se počet členských států EU, které vypracovaly strategie pro přizpůsobení, prudce zvýšil z 15 na 25 a do roku 2020 připravily své strategie všechny členské státy EU.
Tyto strategie se však značně liší, pokud jde o rozsah, realizaci a způsob provádění.
Nařízení o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu z roku 2018 řeší přizpůsobení se změně klimatu dvěma způsoby.
Za prvé stanoví pro členské státy EU stávající povinnosti týkající se podávání zpráv o přizpůsobování se změně klimatu.
Za druhé uvádí, že každý členský stát EU musí ve svém integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu stanovit v příslušných případech další cíle a úkoly, včetně adaptačních cílů.
S cílem reagovat na měnící se situaci a podnítit strukturální změny došlo ke zvýšení ambic nové Strategie EU pro přizpůsobení se změně klimatu (2021) a rozšíření její působnosti tak, aby zahrnovala nové oblasti a priority, které přispějí k dosažení odolnosti EU vůči změně klimatu, a tato strategie vyzvala k přezkumu pokynů pro vypracování strategií pro přizpůsobení se změně klimatu z roku 2013.
V červenci 2021 navíc vstoupil v platnost evropský právní rámec pro klima.
Zatímco dříve byly povinnosti přizpůsobení vyplývající z nařízení o správě spíše procesní povahy, právní rámec pro klima stanovil „povinnost“ přizpůsobit se změně klimatu.
Konkrétně stanovil požadavek na zajištění trvalého pokroku při zvyšování adaptační kapacity, posilování odolnosti a snižování zranitelnosti vůči změně klimatu v souladu s článkem 7 Pařížské dohody.
Právní rámec pro klima obsahuje ustanovení týkající se vnitrostátních adaptačních strategií a plánů (vedle úrovně Unie) a formuluje očekávání ohledně kvality politiky přizpůsobení a jejích výsledků.
Vyžaduje, aby Komise pravidelně posuzovala soulad příslušných vnitrostátních opatření s pokrokem v oblasti přizpůsobování a vydávala doporučení, pokud zjistí, že opatření členského státu EU nejsou v souladu se zajištěním pokroku, pokud jde o zvyšování adaptační kapacity, posilování odolnosti a snižování zranitelnosti vůči změně klimatu.
V souladu s těmito ustanoveními je účelem těchto pokynů:
— Podpořit členské státy EU při revizi jejich adaptačních strategií a vypracovávání/revizi jejich adaptačních plánů v rámci řešení výzev souvisejících s adaptací, kterým čelí, s přihlédnutím k rozdílům v jejich správních strukturách a směrům plánování adaptace, které zvolily.
(1) Příspěvek pracovní skupiny II Climate Change 2022: Impacts, Adaptation and Vulnerability (Změna klimatu 2022: dopady, adaptace a zranitelnost).
(2) Podle souhrnné zprávy AR6 Souhrn pro tvůrce politik IPCC (2023) je transformativní změna podporována „adaptačními a zmírňujícími opatřeními, která kladou důraz na rovnost, sociální spravedlnost, klimatickou spravedlnost, přístupy založené na právech a inkluzivnost“.
Rovněž se má za to, že tato opatření „vedou k udržitelnějším výsledkům, omezují kompromisy [...] a podporují rozvoj odolný vůči změně klimatu“.