C 264/18
CS
Úřední věstník Evropské unie
27.7.2023
Obrázek 2
Příklad adaptačního směru pro hospodaření s vodou
Zdroj: Kingsborough et al., 2016. — Nástroje, které nabízejí vstupní body pro provádění a začleňování, tj. začlenění adaptace do jiných odvětvových politik a nástrojů.
Adaptace by neměla být prováděna izolovaně od stávajících politik.
Proto je třeba podporovat vytváření vazeb mezi adaptací a stávajícími nástroji.
Měly by být využity synergie se stávajícími vnitrostátními politikami a nástroji.
Mezi klíčové nástroje, které slouží jako vstupní body pro začlenění přizpůsobení, patří: právní předpisy, stávající strategie, normy, plánovací nástroje, rámce pro posuzování, programy výzkumu a vývoje, sítě a pracovní skupiny.
Toto začlenění přizpůsobení by se však nemělo omezovat pouze na stanovení cílů, možností a opatření pro konkrétní odvětví v adaptační strategii.
Za osvědčený postup se považuje přezkoumání souladu všech souvisejících opatření s adaptačními cíli, jakož i přínosu každé politiky k adaptačním řešením.
Příklad osvědčeného postupu je popsán v textovém rámečku příkladu 4.
Makrofiskální aspekt přizpůsobování se změně klimatu je důležitou průřezovou oblastí politiky.
Změna klimatu má makroekonomický význam, protože ovlivňuje veřejné výdaje i příjmy.
Vnitrostátní fiskální rámce v členských státech EU však změnu klimatu a související fiskální rizika zohledňují pouze v omezené míře, většinou v rámci rozpočtových opatření pro zvládání nákladů na katastrofy související s klimatem.
Za účelem zlepšení fiskální/finanční odolnosti vůči změně klimatu by rozpočtové plánování, správa a institucionální opatření mohly lépe zohlednit fiskální rizika a ztráty související s klimatem.
Tento cíl by podpořilo i politické úsilí o překlenutí mezery v ochraně klimatu, tj. podílu nepojištěných ztrát, které může omezit fiskální náklady související se změnou klimatu, a zachovat tak zdroje pro investice do přizpůsobení.
Další významnou oblastí politiky, která má velký význam pro provádění a začleňování adaptace, je řízení rizik katastrof a úloha civilní ochrany.
Orgány civilní ochrany nejenže jako první reagují na očekávané stále závažnější katastrofické události související s klimatem (povodně, bouře, požáry atd.), ale v jejich kompetenci je také širší oblast rizik katastrof, která se týká jiných přírodních katastrof (např. zemětřesení, sopečných erupcí) a technologických a společenských rizik (např. kybernetických hrozeb, hybridních hrozeb, průmyslových havárií).
Důležitá je úzká součinnost při vypracovávání akčních plánů a jejich provádění, včetně přidělování zdrojů na adaptační a preventivní opatření a zohlednění fiskální odolnosti.
Očekává se, že opatření pro přizpůsobení se změně klimatu a opatření pro předcházení katastrofám v souvislosti s klimatickými riziky budou do značné míry stejná.
Je však důležité zvážit i další aspekty prevence katastrof, aby se zajistila maximální součinnost mezi opatřeními (např. přizpůsobení budov změně klimatu, případně i seismická bezpečnost) a aby se zásady nepůsobit škodu a vyloučit nevhodné přizpůsobení zohlednily v širší perspektivě odolnosti vůči katastrofám a společnosti.