C 259/124
601.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
21.7.2023.
Nolīgums, kuram nav ievērojamas ietekmes uz konkurenci 3. piemērs Situācija.
Fair-Clothing.Com ir ļoti veiksmīga nevalstiska organizācija, kas ar valdības subsīdiju un efektīvas medijos rīkotas kampaņas palīdzību ir spējusi pārliecināt lielāko daļu uzņēmumu, kuri pārdod apģērbu ES, tai skaitā visus galvenos zīmolus un vairākas apģērba mazumtirdzniec ības ķēdes, iepirkt apģērbu tikai no tādiem ražotājiem jaunattīstības valstīs, kuri ievēro noteiktu iztikas minimuma līmeni.
Kampaņa, ko plaši atbalstīja valstu un ES patērētāju organizācijām un kas tika koordinēta ar šīm organizācijām, bija ļoti veiksmīga, proti, patlaban 85 % no visa apģērba, ko pārdod ES, tiek pārdoti ar Fair Clothing marķējumu.
Lai saņemtu licenci šā marķējuma izmantošanai, iesaistītie uzņēmumi ir vienojušies ievērot minimālos algu standartus un nepārdot apģērbu, kas neatbilst standartiem, neatkarīgi no tā, kur apģērbs ir ražots.
Kampaņas rezultātā tekstila nozarē strādājošo algas jaunattīstības valstīs ir palielinājušās vidēji par 20 %.
Patērētāju aptaujas un pētījumi par produktiem liecina, ka Fair Clothing marķējuma ieviešanas rezultātā apģērba vidējā cena ES nav ievērojami palielinājusies – aplēses par ietekmi uz cenu svārstās no –0,5 % līdz +0,8 % un statistiski būtiski neatšķiras no nulles.
Visticamākais skaidrojums cenu palielinājuma neesībai ir, pirmkārt, ražošanas algu kā apģērba izstrādājumu gala cenas komponenta relatīvais nenozīmīgums un, otrkārt, iespējamie darba ražīguma uzlabojumi, kas var būt algu palielinājuma rezultāts.
Piemēram, kokvilnas kreklu ražošanā algu komponents ir aptuveni 30 % no vietējām ražošanas izmaksām.
Tādējādi var paredzēt, ka algu palielinājums par 20 % ir novedis pie kreklu ražošanas cenu palielinājuma jaunattīstības valstīs, lielākais, par 6 %.
Analīze.
Ņemot vērā, ka Fair Clothing nolīguma puses (rietumu zīmolu īpašnieki un apģērbu mazumtirdz­ niecības ķēdes) pirkšanas cenu palielina par vidējo peļņas normu 200–300 %, lai segtu transporta, importa un citas izplatīšanas un iepakošanas izmaksas, ietekme uz cenu, par kādu puses pārdod kreklus, šā iemesla dēļ jau ir, lielākais, 1,5–2 %.
Turklāt ir norādes, ka, sniedzot darbiniekiem piekļuvi uzturvielām bagātam uzturam un labākai veselības aprūpei, algu palielinājums par 20 % pozitīvi ietekmē darba ražīgumu tekstilizs­ trādājumu nozarē jaunattīstības valstīs.
Ņemot vērā intensīvo konkurenci apģērbu nozarē, var paredzēt, ka šiem ražīguma uzlabojumiem būs cenu pazeminoša ietekme.
Pamatojoties uz aplēsēm par ietekmi uz cenu, var secināt, ka Fair Clothing nolīgumiem, visticamāk, nebūs ievērojamas negatīvas ietekmes nolīgumu pušu klientiem, un tāpēc uz tiem neattiecas 101. panta 1. punkts.
602.
Nolīgums, kas, visticamāk, neierobežos konkurenci saskaņā ar 101. panta 1. punktu un/vai, visticamāk, atbildīs 101. panta 3. punkta nosacījumam.
4. piemērs Situācija.
Reaģējot uz konstatējumiem, kas iegūti pētījumā par ieteicamo tauku saturu noteiktos pārstrādātas pārtikas produktos, kuru veica valdības finansēta domnīca dalībvalstī, vairāki lieli pārstrādātu pārtikas produktu ražotāji tajā pašā dalībvalstī formālās diskusijās nozares arodasociācijā vienojas noteikt ieteicamo tauku saturu produktos.
Kopā puses pārstāv 70 % no produktu pārdošanas apjoma dalībvalstī.
Pušu iniciatīva tiks atbalstīta ar valsts mēroga reklāmas kampaņu, ko finansē domnīca, uzsverot augsta tauku satura bīstamību pārstrādātajos pārtikas produktos.
Analīze.
Kaut arī tauku saturs ir ieteikums un līdz ar to brīvprātīgs, valsts mēroga reklāmas kampaņas radītās plašās publicitātes dēļ ieteicamo tauku saturu, visticamāk, īstenos visi pārstrādāto pārtikas produktu ražotāji dalībvalstī.
Tāpēc tas, visticamāk, kļūs par de facto maksimālo tauku saturu pārstrādātajos pārtikas produktos.
Tāpēc varētu tikt samazināta patērētāju izvēle produktu tirgos.
Tomēr puses varēs turpināt konkurēt saistībā ar vairākām citām produkta iezīmēm, piemēram, cenu, produkta izmēru, kvalitāti, garšu, citu uzturvērtību un sāls saturu, sastāvdaļu daudzuma attiecībām un zīmolu.
Turklāt konkurence attiecībā uz tauku saturu produktu piedāvājumā var palielināties, ja puses centīsies piedāvāt produktus ar zemāko saturu.
Tāpēc nolīgums, visticamāk, neradīs konkurenci ierobežojošu ietekmi 101. panta 1. punkta nozīmē.
Tomēr, pat ja tiks konstatēts, ka nolīgumam ir ievērojama negatīva ietekme uz konkurenci saskaņā ar 101. panta 1. punktu, jo patērētājiem tiek liegta izvēle iegūt pārtiku ar augstu tauku saturu, labums patērētājiem saistībā ar saņemtās informācijas vērtību un labvēlīgo ietekmi uz veselību, visticamāk, pārsniegs kaitējumu, un nolīgums, visticamāk, atbildīs 101. panta 3. punkta nosacījumiem.