C 259/124
601.
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
21.7.2023
Sopimus, jolla ei ole tuntuvaa vaikutusta kilpailuun Esimerkki 3 Tilanne: Fair-Clothing.Com on erittäin menestyksekäs kansalaisjärjestö, joka on valtion tukirahoituksella ja tuloksellisen mediakampanjan avulla pystynyt vakuuttamaan suurimman osan EU:ssa vaatteita myyvistä yrityksistä, mukaan lukien kaikki tärkeimmät tuotemerkit ja useat vaatetusalan vähittäismyyntiketjut siitä, että niiden kannattaa ostaa vaatteita vain sellaisilta kehitysmaiden tuottajilta, jotka noudattavat tiettyjä vähimmäispalkkatasoja.
Kampanja, jota kansalliset ja EU:n kuluttajajärjestöt tukivat laajalti ja jota koordinoi­ tiin niiden kanssa, on ollut valtava menestys: tällä hetkellä 85 prosenttia kaikista EU:ssa myytävistä vaatteista myydään Fair Clothing -merkinnällä.
Saadakseen luvan merkin käyttöön osallistuvat yritykset ovat sitoutu­ neet noudattamaan vähimmäispalkkavaatimuksia ja olemaan myymättä vaatimustenvastaisia vaatteita riippu­ matta siitä, missä vaatteet tuotetaan.
Kampanjan tuloksena tekstiilialan työntekijöiden palkat kehittyvissä maissa ovat nousseet keskimäärin 20 prosenttia.
Kulutustuotteita koskevat kyselyt ja tutkimukset osoittavat, että vaatteiden keskihinta EU:ssa ei ole noussut merkittävästi Fair Clothing -merkinnän käyttöönoton myötä: hintavaikutuksia koskevat arviot vaihtelevat -0,5 prosentista +0,8 prosenttiin, eivätkä ne virhemarginaali huomioon ottaen poikkea merkittävästi nollasta.
Uskottavimpia selityksiä hinnannousulta välttymiselle ovat ensiksikin tuotantopalkkojen suhteellisen vähäi­ nen merkitys vaatetustuotteiden loppuhinnan osatekijänä ja toiseksi palkankorotuksen mahdollisesti aiheut­ tama työn tuottavuuden paraneminen.
Esimerkiksi puuvillapaitojen paikallisista tuotantokustannuksista palk­ kakulujen osuus on noin 30 prosenttia.
Näin ollen 20 prosentin palkankorotuksen voidaan olettaa nostaneen paidan tehdastuotantohintaa kehitysmaissa enintään 6 prosenttia.
Analyysi: Koska Fair Clothing -sopimuksen osapuolet (länsimaiset tuotemerkkien omistajat ja vaatetusalan vähittäiskauppaketjut) lisäävät hankintahintaan keskimäärin 200–300 prosentin katteen kuljetus-, tuonti- ja muiden jakelu- ja pakkauskustannusten kattamiseksi, vaikutus hintaan, jolla sopimuspuolet myyvät paitaa, on jo tästä syystä enintään 1,5–2 prosenttia.
Lisäksi on viitteitä siitä, että koska 20 prosentin palkankorotus mahdollistaa työntekijöille ravitsevamman ruokavalion ja paremman terveydenhuollon, sillä on myönteinen vaikutus kehitysmaiden tekstiilialan työvoiman tuottavuuteen.
Kun otetaan huomioon vaatetusalan vilkas kilpailu, tuottavuuden paranemisen voidaan odottaa laskevan hintoja.
Hintavaikutusta koskevien arvioiden perusteella voidaan päätellä, että Fair Clothing -sopimuksilla ei toden­ näköisesti ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia sopimuspuolten asiakkaisiin, joten ne eivät kuulu 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
602.
Sopimus, joka ei todennäköisesti rajoita kilpailua 101 artiklan 1 kohdan nojalla ja/tai todennäköisesti täyttää 101 artiklan 3 kohdan edellytykset Esimerkki 4 Tilanne: Eräässä jäsenvaltiossa valtion rahoittama ajatushautomo on tutkinut tiettyjen elintarvikejalosteiden sisältämän rasvan suositeltavaa määrää.
Tämän seurauksena useat suuret kyseisessä jäsenvaltiossa toimivat jalostevalmistajat sopivat toimialajärjestönsä piirissä käytyjen virallisten keskustelujen jälkeen antavansa suo­ situksen tuotteiden sisältämästä rasvamäärästä.
Yhdessä sopimuksen osapuolten osuus on 70 prosenttia kyseisten tuotteiden myynnistä kyseisessä jäsenvaltiossa.
Osapuolten aloitetta edistetään ajatushautomon rahoittamalla kansallisella mainoskampanjalla, jossa korostetaan jalosteiden suuren rasvapitoisuuden vaaroja.
Analyysi: Vaikka rasvatasot ovat suosituksia ja näin ollen vapaaehtoisia, kansallisesta mainoskampanjasta johtuvan laajan julkisuuden seurauksena on todennäköistä, että kaikki kyseisessä jäsenvaltiossa jalosteita valmistavat yritykset noudattavat suositeltuja rasvatasoja.
Sen vuoksi on todennäköistä, että niistä tulee tosiasiassa rasvan enimmäismääriä elintarvikkeissa.
Tämän seurauksena kuluttajien valinnanvara eri tuote­ markkinoilla saattaa supistua.
Osapuolet voivat kuitenkin edelleen kilpailla tuotteiden muilla ominaisuuksilla, kuten hinta, koko, laatu, maku, muu ravintosisältö ja suolan määrä, ainesten suhteelliset osuudet ja tuote­ merkki.
Kaiken lisäksi tuotteiden rasvapitoisuuksiin kohdistuva kilpailu voi kiristyä, kun sopimuspuolet pyrkivät tarjoamaan muita valmistajia vähärasvaisempia tuotteita.
Näin ollen on todennäköistä, ettei sopi­ muksella ole 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia.
Vaikka sopimuksella kuitenkin katsottaisiin olevan 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuntuva kielteinen vaikutus kilpailuun, koska kuluttajilla ei ole mahdollisuutta saada rasvapitoisuudeltaan korkeita elintarvikkeita, kuluttajille koituva hyöty saadun tietämyksen arvon ja hyödyllisten terveysvaikutusten muodossa on todennäköisesti suurempi kuin haitta, ja sopimus todennäköisesti täyttää 101 artiklan 3 kohdan edellytykset.