C 253/30
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
18.7.2023
Verile care nu sunt excesiv de umede și de ploioase sunt favorabile pentru sparanghelul cu IGP „Asparago verde di Canino”, căruia nu îi place să își coboare rădăcinile într-un sol încărcat cu umiditate și nici să își ude frunzele, deoarece pot apărea astfel boli criptogamice.
Temperaturile anuale sunt destul de uniforme, valorile medii lunare fiind de aproximativ 16 °C; valorile medii minime și maxime sunt de aproximativ 11 °C și, respectiv, 22 °C, cele mai reci luni fiind ianuarie și februarie, când temperaturile minime, exprimate în valori absolute, scad rareori sub temperatura de îngheț; lunile cele mai calde sunt iulie și august, când temperaturile maxime, exprimate în valori absolute, ating aproximativ 32 °C.
Precipitațiile din arie sunt, de asemenea, extrem de uniforme și, în ultimii ani, au fost caracterizate de o medie anuală cumulată care depășește cu puțin 472 mm.
Precipitațiile sunt concentrate în perioada toamnăiarnă, perioada uscată fiind în lunile de vară.
De asemenea, ar trebui menționată în mod special utilizarea tehnologiei geotermale pentru producția acoperită.
Rădăcinile sunt încălzite cu ajutorul unor tuburi îngropate prin care curge apă caldă din izvoare subterane.
În timpul iernii, partea comestibilă este protejată cu ajutorul solariilor.
Acestea mențin o microclimă caldă, ideală pentru sparanghel.
Produsul „Asparago verde di Canino” are o istorie destul de recentă, dar ilustră.
Succesul său comercial și legătura sa cu teritoriul datează de la începutul anilor 1980.
La momentul respectiv, s-au dezvoltat cunoștințele de specialitate inițiale cu privire la gestionarea fermelor moderne de sparanghel.
Prima fermă de sparanghel datează din 1980 și avea o suprafață totală de nouă hectare cultivate cu sparanghel verde.
Această nouă metodă agricolă a determinat dezvoltarea unor instrumente adecvate pentru recoltarea sparanghelului verde, acordându-se o atenție deosebită metodelor de recoltare manuală, deoarece s-a înțeles imediat că această etapă este importantă „nu numai pentru calitatea lăstarilor, ci și pentru producția viitoare.
[...] Pentru a obține lăstari fragezi, cu bractee închise compact, era necesară o recoltare frecventă, în fiecare zi pe parcursul perioadei de vârf a producției și cel puțin o dată la două zile la începutul și la sfârșitul perioadei de recoltare” [Saccardo F., Temperini O., Asparago: tecnica agronomica e scelta varietale (Sparanghelul: tehnici de cultivare și alegerea soiurilor), în (editat de) ARSIAL (Agenția regională pentru dezvoltare și inovare în domeniul agricol din Lazio), Esperienze sulla coltivazione dell’asparago nel Lazio (Experiența cultivării sparanghelului în Lazio), 2004, p. 17].
Ulterior, în încercarea de a prelungi sezonul de producție și perioada în care produsul este disponibil pe piață, producătorii au demarat un experiment reușit care a constat în cultivarea forțată cu ajutorul apei calde, datorită prezenței izvoarelor termale în câmpia Paglieto.
Combinația fericită dintre condițiile pedologice și cele climatice care au produs condiții optime pentru cultivarea sparanghelului a transformat complet agricultura din comuna Canino [a se vedea Innovazione e agricoltura (Inovare și agricultură), 2, nr. 2, 1999, p. 36-39; L’Informatore agrario (Raportorul agricol), nr.
50, 2001, p. 45].
Produsul „Asparago verde di Canino” este apreciat pentru textura sa, gustul său și faptul că întregul lăstar este comestibil, motiv pentru care este denumit în mod uzual „mangiatutto”.
Acesta este modul în care este descris în ghidul Frutta e ortaggi in Italia (Fructele și legumele din Italia), publicat de Touring Club Italiano, care îl plasează printre soiurile cele mai îndrăgite la nivel național (Cabrini L., Malerba F., Frutta e ortaggi in Italia, TCI, Milano, 2005, p. 49).
Sparanghelul este descris din nou ca „mangiatutto” în cartea intitulată 1001 specialità della cucina italiana da provare almeno una volta nella vita (1001 specialități ale bucătăriei italiene pe care să le încerci cel puțin o dată în viață), unde este plasat printre produsele remarcabile din regiunea Lazio (Machado A., Prete C., Newton Compton, 2015, p. 297-299).
Într-adevăr, acest produs este recunoscut ca fiind unul dintre cele mai importante produse din Tuscia, după cum atestă secțiunile culinare din La Repubblica (repubblica.it/cronaca/2013/04/26/), Corriere della Sera (viaggi.corriere.it/ weekend/), Libero, Quotidiano.net (.quotidiano.net/viaggiesapori/), il Tempo (tempo.it/i-consigli-di-fuoriporta/ 2017/04/21/) și revistele culinare precum Mondo Mangiare (mangiare.moondo.info).
În 2006, „Asparago verde di Canino” era inclus în cadrul proiectului Leader Plus 2000/2006 – Gal degli Etruschi (Grupul de acțiune locală al etruscilor), alături de produse care „pot fi asociate puternic cu” regiunea și, deși este un produs „cu nicio formă de recunoaștere publică (DOP, IGP, IGT etc.), el are o importanță considerabilă pentru anumite comune din arie din punct de vedere cantitativ și calitativ”.