2023 7 18
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 253/23
Didelė vietovės aukščio amplitudė, apimanti žemumas ir šlaitus, kurie siekia daugiau kaip 380 m aukštį, lemia auginimo sąlygų skirtumus ir erdvinį veislių pasiskirstymą bei gaminamo vyno rūšis.
Žemumose ir apatiniame šlaitų trečdalyje yra derlingesnis dirvožemis ir geresnės vandens atsargos, todėl vynmedžiai auga intensyviau ir duoda didesnį derlių, daugiausia naudojamą neputojantiems ir rūšiniams putojantiems vynams, kurie yra gaivūs, aksominiai švelnūs / salsvi, gaminti.
Šioje vietovėje gaminami subalansuoti, vidutiniškai ekstrahuoti vynai, pasižymintys gėlių (vynmedžių žiedų, akacijų, baziliko) ir vaisių (abrikosų, citrusinių vaisių, uogų) aromatais, vidutinio stiprumo alkoholiu ar vaisiškumu (egzotiški vaisiai, citrusiniai vaisiai).
Siekiant kontroliuoti vegetatyvinį augimą, paprastai tarpueiliuose užželdinami alternatyvūs ilgalaikiai žolynai, o derliaus nuėmimo metu vienam augalui tenkantis vaisių kiekis būna didesnis nei kitur.
Vidurinė šlaitų dalis (280–300 m aukštyje) yra didžiausią potencialą turinti vietovės dalis – iš joje užaugintų vynuogių gaminami aukštos kokybės vynai.
Vidutinio aukščio šlaitai, kurie nukreipti į pietus, pietryčius ir pietvakarius, pasižymi plonu dirvožemio sluoksniu, vidutiniu derlingumu ir kalkakmenio uolienų plotais.
Jie dirbami siekiant gaminti neputojančius ir rūšinius aromatinius putojančius vynus, kurių kokybės potencialas intensyvaus, gerai subalansuoto, gaivaus ir vaisiško aromato požiūriu yra visiškai optimalus.
Raudonieji vynai gaminami iš vynuogių, užaugintų vynuogynuose, kurie daugiausia nukreipti į pietus, o dirvožemio sluoksnis plonesnis ir mažiau derlingas – dėl šių sąlygų šie vynuogynai yra ne tokie gyvybingi, todėl užtikrinama, kad jų lapų vainikas gautų daug saulės ir būtų idealios sąlygos kauptis polifenoliams ir cukrams.
Jie yra intensyvios spalvos ir pasižymi pirminiais mėlynių, gervuogių, slyvų ir vėlyvųjų ievų kvapais.
Čeptūros, Tohanio ir Merėjaus vynuogių auginimo vietovės pasižymi gausiais helioterminiais ištekliais ir lengvos tekstūros dirvožemiais, todėl iš juose užaugintų vynuogių gaminami tvirti, sodrūs ir išraiškingi neputojantys raudonieji vynai, kuriems būdinga intensyvesnė spalva.
Vietoje, vakarinėje Dealu Marės kalnų masyvo dalyje (Valia Kelugeriaskės ir Urlacio-Čeptūros vyndarystės centrai), pasižyminčioje daug geležies oksido turinčiu dirvožemiu, kurį sudaro raudonasis molis, mergelis ir smulkus rausvas smėlis, gaminami vynai, kuriems būdingos išskirtinės juslinės savybės – vidutinis ir didelis spalvos intensyvumas, salsvumas, intensyvus aromatingumas ir vaisiškumas (rūšiniai putojantys vynai, pusiau putojantys vynai), taip pat tokios savybės kaip ryškūs gėlių aromatai ir ypatingas gaivumas.
Šios vietovės dirvožemiai yra itin tinkami ir iš juose užaugintų vynuogių gaminami baltieji vynai, kurie paprastai būna aromatingi, subalansuoti, ekstraktyvūs, pasižymintys mineralinėmis savybėmis ir specifiniais gėlių bei augalų aromatais.
Jie daugiausia būdingi rytiniams ir vakariniams šlaitams, kuriuose šiluma ir saulės spinduliai yra nuosaikesni, todėl geriau išlaikomas vynų rūgštingumas ir užtikrinamas neputojančių ir pusiau putojančių vynų vaisiškumas.
Šioje vietovėje, ypač rytinėje vynuogyno dalyje (Pietroasos ir Briazos vyno gamybos centruose), esantys uolėti dirvožemiai, pasižymintys dideliu kalcio karbonato kiekiu, naudojami auginti tipinių aromatinių veislių vynuogėms, iš kurių gaminami neputojantys ir rūšiniai aromatiniai putojantys vynai, kurie yra ekstrahuoti, gaivūs, pasižymi mineralinėmis savybėmis ir sudėtingais gerai išreikštais gėlių (akacijų, bazilikų, medaus) aromatais.
Taip pat rytinėje dalyje vynuogyno, pasodinto dirvožemyje, kurį sudaro Sarmatijos kalkakmenis, molis, smiltainis ir smulkaus smėlio bei žvyro nuosėdos, užaugintos vynuogės naudojamos intensyvios spalvos raudoniesiems ir ryškaus vaisiškumo baltiesiems vynams gaminti.
Didžiausiame aukštyje (300–380 m) esanti vietovė yra labai saulėta ir turi didelį potencialą – joje yra mažiausiai derlingų dirvožemių ir daug kalkakmenio uolienų, pietų kryptis palanki raudonųjų vynuogių veislėms, vakarų ir šiaurės vakarų kryptis – baltųjų vynuogių veislėms auginti, o plynaukštės vietovės visiškai išnaudojamos gyvybingesnėms veislėms auginti.
Toje vietoje gaminami baltieji vynai yra vaisiškesni ir pasižymi ryškesnėmis mineralinėmis savybėmis.
Vakariniuose šlaituose esantys vynuogynai yra apsaugoti nuo stipraus saulės poveikio, būdingo į pietus nukreiptiems sklypams, o tai, kartu su nuosaikesne temperatūra dideliame aukštyje, leidžia geriau išsaugoti vynuogių rūgštingumą ir aromatinius augalų bei gėlių pokvapius.
Tuo pat metu dėl mažesnio intensyvumo, kurį lemia mažiau derlingas dirvožemis ir nuosaiki temperatūra dideliame aukštyje, šios vietovės raudonieji vynai (rūšiniai putojantys, rūšiniai aromatiniai putojantys ir pusiau putojantys vynai) yra sodrūs, tvirti, turtingi taninų ir pasižymi dideliu brandinimo potencialu.
9.
Kitos specifinės sąlygos (išpilstymas, ženklinimas, kiti reikalavimai) Ženklinimo sąlygos Teisinė sistema: Nustatyta nacionalinės teisės aktuose Papildomų sąlygų rūšis: Papildomos nuostatos dėl ženklinimo