C 253/30
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2023.7.18.
A kevéssé nedves és kevéssé csapadékos nyarak elősegítik az „Asparago verde di Canino” OFJ növekedését, amelynek gyökerei nem kedvelik a pangó nedvességet és amelynek levélzete nem szereti a vizet, mivel az ilyen körülmények gombás betegségekhez vezethetnek a növénynél.
Az éves hőmérsékletek meglehetősen egyformák, 16 °C közeli havi átlaghőmérsékletekkel; a legalacsonyabb és a legmagasabb átlagérték körülbelül 11 °C, illetve 22 °C; a leghidegebb hónapokat január és február között figyelték meg, amikor a legalacsonyabb hőmérsékletek nehezen érnek el 0 °C alatti abszolút értéket.
A legmelegebb hónapok a július és az augusztus, amelyek során a legmagasabb hőmérséklet 32 °C körüli abszolút értéket érhet el.
A területen a csapadék is rendkívül egyenletes, amelyet az elmúlt években évente valamivel több mint 472 mm átlagos csapadékmennyiség jellemez.
A csapadék az őszi-téli időszakra összpontosul, míg a száraz időszak egybeesik a nyári hónapokkal.
Külön említést kell tenni arról, hogy a fedett termesztéshez geotermikus energiát használnak.
A gyökereket föld alatti csövek fűtik, amelyekben a talajvízből származó meleg víz áramlik.
A téli időszakban az ehető részt polietilén alagutak védik, ami lehetővé teszi a spárga számára ideális meleg mikroklíma fenntartását.
Az „Asparago verde di Canino” viszonylag rövid, ámde tekintélyes múltra tekinthet vissza.
A kereskedelmi siker és a területtel való kapcsolat az 1980-as évek elejére nyúlik vissza, amikor kifejlesztették a modern spárgaültetvények műveléséhez szükséges első készségeket.
Az első, 9 hektáros, zöldspárgával művelt spárgaföldet 1980-ban hozták létre.
Az új növény termesztése ösztönözte a zöldspárga betakarítására alkalmas eszközök kifejlesztését, valamint azt, hogy különös figyelmet fordítsanak a kézi betakarítási módszerekre, mivel azonnal világossá vált, hogy ez a műveletszakasz fontos „nem csupán a hajtások minősége, hanem a jövőbeli termesztés szempontjából is.
[...] A zárt fejű zsenge hajtások elérése érdekében a betakarítást sűrűn kell végezni: a termés csúcsidőszakában naponta, a betakarítás kezdő és záró szakaszaiban pedig legfeljebb kétnaponta” (Saccardo F., Temperini O., Asparago: tecnica agronomica e scelta varietale, in Arsial (szerk.), Esperienze sulla coltivazione dell’asparago nel Lazio, 2004, 17. o.).
A későbbiekben a termesztési időszak és ezáltal a piaci jelenlét idejének meghosszabbítása érdekében a termelők a Paglieto síkságon lévő hőforrásoknak köszönhetően sikeresen kísérleteztek a meleg víz felhasználásával történő melegházi termesztéssel.
A spárgatermesztés optimális paramétereinek alapját képező kedvező talaj- és éghajlati viszonyok nyomán a mezőgazdaság új világa jött létre Canino településen (Innovazione e Agricoltura, 2. szám, 1999., 36–39. o.; L’Informatore agrario, 50. sz., 2001., 45. o.).
Az „Asparago verde di Canino” spárgát állaga, íze és hulladékmentessége miatt nagyra értékelik; utóbbi jellemzője miatt nevezik „mangiatutto”-nak (mindenestül ehetőnek).
Így határozta meg a Touring Club Italiano olasz turisztikai szervezet Frutta e ortaggi in Italia című kalauza is, amely az országos szinten legnépszerűbb fajták közé sorolja ezt a spárgát (Cabrini L., Malerba F., Frutta e ortaggi in Italia, TCI, Milánó, 2005., 49. o.).
„Mangiatutto” néven emlegeti az 1001 specialità della cucina italiana da provare almeno una volta nella vita című kötet is, amelyben Lazio régió kiváló termékei között szerepel (Machado A., Prete C., Newton Compton, 2015., 297–299. o.).
Ezt a terméket Toszkána egyik legfontosabb termékeként ismerik el többek között az élelmiszerek témájával foglalkozó hírlapok is, mint a La Repubblica (repubblica.it/cronaca/2013/04/26/), a Corriere della Sera (viaggi. corriere.it/weekend/), a Libero, a Quotidiano.net (.quotidiano.net/viaggiesapori/) vagy az Il Tempo (tempo.it/iconsigli-di-fuoriporta/2017/04/21/), továbbá az olyan gasztronómiai magazinok, mint a Mondo mangiare (mangiare.moondo.info).
2006-ban az „Asparago verde di Canino” spárgát felvették a Leader Plus 2000/2006 – Gal degli Etruschi projektbe, mint a térséggel „nagyon azonosítható” terméket, amely ugyan nem „valamely formában általánosan elismert termék (OEM, OFJ, IGT stb.), de mind mennyiségi, mind minőségi szempontból nagy jelentőséggel bír a régió egyes települései számára”.