2023.7.18.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 253/23
A terület nagy magasságbeli eltérései, azaz az alacsony fekvésű területek és a 380 méternél magasabb lankák váltakozása változatosságot eredményez a termesztési feltételekben, és meghatározza a fajták és a termelt borfajták térbeli eloszlását.
Az alacsony fekvésű terület és a lankák alsó harmada termékenyebb talajokkal és jobb vízellátással rendelkezik, lehetővé téve ezáltal az élénkebb növekedést és a magasabb terméshozamot, és itt főként csendes borokat és minőségi pezsgőket állítanak elő, amelyek frissek és bársonyosak/olajosak.
A terület kiegyensúlyozott, átlagos extrakt-tartalmú borokat biztosít, virágokra (szőlővirág, akác, bazsalikom) és gyümölcsökre (barack, citrusfélék, bogyós gyümölcsök) emlékeztető aromákkal rendelkező, mérsékelt alkoholtartalmú, illetve gyümölcsös (egzotikus gyümölcsök, citrusfélék) borokat ad.
A vegetációs növekedés megfékezése érdekében alternatív megoldásként általában a sorközöket fűvel ültetik be; itt a szüretkor a növényenkénti gyümölcsterhelés nagyobb, mint máshol.
A lankák középső része (280–300 m magasságban) a terület legnagyobb potenciállal rendelkező része, amely magas minősítésű borokat termel.
A déli, délkeleti és délnyugati fekvésű, átlagos termőképességű vékony talajokkal és helyenként mészköves kőzettel rendelkező enyhe lankákon olyan csendes borok és illatos minőségi pezsgők készülnek, amelyek teljes mértékben optimalizálják a minőségi potenciált az intenzív, kiegyensúlyozott, friss és gyümölcsös aromák tekintetében.
A vörösborok főként déli fekvésű, vékonyabb és kevésbé termékeny talajjal rendelkező szőlőültetvényekről származnak; ezek a feltételek kevésbé erőteljes borok előállítását teszik lehetővé, és biztosítják a lombozat tökéletes besugárzás-kitettségét, és ideális körülményeket teremtenek a polifenolok és cukrok felhalmozódásához.
E borok intenzív színnel rendelkeznek, és az áfonya, a szeder, a szilva és a fekete cseresznye elsődleges aromáiban gazdagok.
Ceptura, Tohani és Merei bortermelő területein robusztus, testes és lendületes, nagyobb színintenzitású csendes vörösborok születnek; e jellemzők az adott területek bőséges napsugárzásának és könnyű szerkezetű talajainak köszönhetők.
A Dealu Mare masszívum nyugati részének (Valea Călugărească és UrlațiCeptura bortermelő központok) vörös agyagból, márgából és finom vörös homokból álló, vasoxidokban gazdag talajai jellegzetes érzékszervi jellemzőket – átlagos és magas színintenzitás, olajos jelleg, intenzív aroma és gyümölcsösség (minőségi pezsgők, gyöngyözőborok), valamint olyan jellemzőket kölcsönöznek a boroknak, mint a kifejezett virágos aromák és a különleges frissesség.
Ezen a területen a talajok rendkívül kedvezőek, és jellemzően aromás, kiegyensúlyozott, magas extrakt-tartalmú, ásványos jellegű, sajátos virágos és növényi aromákkal rendelkező fehérborok előállítására alkalmasak.
Az ilyen talajok főként keleti és nyugati tájolású lankákon találhatók, ahol mérsékeltebb a hőmérséklet és kevesebb a napsütés, így jobban megőrizhető a csendes borok és gyöngyözőborok savassága és gyümölcsössége.
A területen, különösen a szőlőültetvény keleti részén (a Pietroasa és Breaza bortermelő központokban) magas kalcium-karbonát tartalmú sziklás talajok is megtalálhatók, amelyeken a csendes borokhoz és minőségi illatos pezsgőkhöz használt jellegzetes aromás fajtákat termesztik, amelyeket magas extrakt-tartalom, frissesség, ásványos jelleg és összetett, jól meghatározott virágos aromák (akác, bazsalikom, méz) jellemeznek.
A szőlőültetvény szarmata mészkőből, agyagból, homokkőből, valamint finomhomok- és kavicslelőhelyekből álló keleti részén magas színintenzitású vörösborokat és intenzíven gyümölcsös fehérborokat is készítenek.
A legmagasabb tengerszint feletti magasságon (300–380 m) lévő terület van a legjobban kitéve a napsütésnek, és nagy potenciállal rendelkezik: itt találhatók a legkevésbé termékeny talajok, amelyek magas mészkőtartalommal rendelkeznek; itt egyaránt megtalálhatók a vörös fajták számára kedvező déli, és a fehér fajták számára kedvező nyugati és északnyugati fekvésű területek, valamint fennsíkok is, ahol az élénkebb borokat adó fajták előnyeit teljes mértékben kihasználják.
Az ott termelt fehérborok gyümölcsösebbek és markánsabb ásványi karakterrel rendelkeznek.
A nyugati lejtőkön található szőlőültetvények védettek a déli fekvésű parcellákra jellemző erős napsugárzástól, és ez a körülmény a nagy tengerszint feletti magasságokra jellemző mérsékeltebb hőmérséklettel ötvözve biztosítja, hogy jobban megmaradjon a szőlő savassága, valamint az aromás növényi és virágos jegyek.
Ugyanakkor az e területről származó vörösborok (minőségi pezsgők, illatos minőségi pezsgők és gyöngyözőborok) a kevésbé termékeny talaj és a magas tengerszint feletti magasságok mérsékeltebb hőmérséklete miatt testesek, robusztusak, tanninokban gazdagok és nagy érlelési potenciállal rendelkeznek.
9.
További egyedi követelmények (csomagolás, címkézés, egyéb követelmények) A címkézés feltételei Jogi keret: A nemzeti jogszabályokban A további feltétel típusa: A címkézésre vonatkozó kiegészítő rendelkezések