SV
C 252/34
Europeiska unionens officiella tidning
17.7.2023
— fastställa att Republiken Malta har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 och bilagorna 1 B och 1 D i direktivet genom att inte övervaka utsläpp av avloppsvatten vad gäller tätorterna Malta syd och Malta nord, för att kontrollera att kraven i bilaga 1 B följs och att de kontrollförfaranden som fastställs i bilaga 1 D tillämpas — förplikta Republiken Malta att ersätta rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument Fristen för att införliva direktivet löpte ut den 31 oktober 2006 vad gäller tätorten Malta nord och den 31 mars 2007 vad gäller tätorten Malta syd.
Enligt artikel 4.1 i direktivet är medlemsstaterna skyldiga att säkerställa att avloppsvatten från tätbebyggelse som leds in i ledningsnät före utsläpp undergår sekundär rening eller motsvarande rening.
Kommissionen gör gällande att tätorterna Malta syd och Malta nord inte uppfyller kraven i denna bestämmelse, väsentligen på grund av att reningsverkets kapacitet för båda tätorterna inte räcker till för att hantera den belastning som rapporterats.
Kommissionen gör även gällande att Republiken Maltas åsidosättande av artikel 4 i direktivet med nödvändighet innebär att även artikel 10 i direktivet åsidosätts.
Som grund härför anför kommissionen att tätorter som inte kan nå en tillfredställande nivå av rening av avloppsvatten från tätbebyggelse i enlighet med artikel 4 än mindre kan säkerställa att anläggningarna fungerar tillfredsställande under varierande lokala klimatförhållanden.
Vad gäller Malta nord hävdar kommissionen att Republiken Malta dessutom har åsidosatt artikel 5 i direktivet..
Reningsverket för denna tätort släpper ut avloppsvatten i områden som identifierades som kvävekänsliga områden av de maltesiska myndigheterna den 22 april 2005, vilket innebär att Republiken Malta var skyldig att rätta sig efter artikel 5 och tillämpa mer långtgående rening senast den 22 april 2012 (det vill säga inom sju år från det att det känsliga området identifierats).
Med hänsyn till reningsverkets bristande kapacitet, som beskrivits ovan, vilken innebär att delar av den genererade belastningen släpps ut utan rening, anser kommissionen att Republiken Malta, såvitt avser denna tätort, har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5.
Slutligen anser kommissionen att varken tätorten Malta syd eller tätorten Malta nord uppfyller kraven i artikel 15 i direktivet.
Republiken Maltas underlåtenhet att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 5 i direktivet innebär nämligen med nödvändighet att utsläppen inte övervakas i enlighet med bilagorna 1 B och 1 D till direktivet och att Republiken Malta därför har åsidosatt artikel 15.
(1)
Rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (EGT L 135, 1991, s. 40; svensk specialutgåva, område 15, volym 10, s. 93).
Överklagande ingett den 16 maj 2023 av Europeiska kommissionen av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen) meddelade den 8 mars 2023 i mål T-94/20, Campine and Campine Recycling mot kommissionen (Mål C-306/23 P) (2023/C 252/38) Rättegångsspråk: engelska Parter Klagande: Europeiska kommissionen (ombud: P. Rossi, M. Domecq, T. Isacu de Groot och L. Wildpanner) Övrig part i målet: Campine NV, Campine Recycling NV
Klagandens yrkanden Klaganden yrkar att domstolen ska — upphäva tribunalens dom av den 8 mars 2023 i mål T-94/20, Campine and Campine Recycling mot kommissionen, — själv avgöra de tvistefrågor som ännu inte avgjorts, eller — återförvisa målet till tribunalen för ett nytt avgörande, i den del målet ännu inte avgjorts, och