C 252/26
SV
Europeiska unionens officiella tidning
17.7.2023
2.
Ska artikel 31.1 första stycket i förordning (EU) nr 1305/2013 tolkas på så sätt att bestämmelser i en medlemsstat eller i en region i denna medlemsstat, vilken har beslutat att bevilja stöd till jordbrukare i bergsområden eller andra områden med begränsningar i den mening som avses i artikel 31.1 i förordning (EU) nr 1305/2013, ska vara avfattade på ett sådant sätt att stödet även ska beviljas för arealer som av en annan medlemsstat eller en annan region i denna medlemsstat, vilken i sin tur har beslutat att bevilja stöd till jordbrukare i bergsområden och andra områden med begränsningar i den mening som avses i artikel 31.1 i förordning (EU) nr 1305/2013, har klassificerats som bergsområde eller ett annat område med begränsningar i den mening som avses i artikel 32.1 i förordning (EU) nr 1305/2013? 3.
Ska artikel 31.1 första stycket och 31.2 i förordning nr 1305/2013 tolkas på så sätt, att en jordbrukares rätt till stöd (kompensationsersättning) från medlemsstaten eller regionen i medlemsstaten, i princip direkt i kraft av unionsrätten kan härledas från denna bestämmelse, under förutsättning att jordbrukaren bedriver aktivt jordbruk på arealer som av denna medlemsstat eller regionen i medlemsstaten har klassificerats som bergsområde eller annat område med begränsningar i den mening som avses i artikel 32.1 i förordning nr 1305/2013, och den aktuella medlemsstaten eller regionen har beslutat att bevilja stöd (kompensationsersättning) i den mening som avses i artikel 31.1 första stycket i förordning (EU) nr 1305/2013?
Om den tredje frågan besvaras jakande: a) Mot vem ska det unionsrättsliga kravet som följer av artikel 31.1 i förordning (EU) nr 1305/2013 riktas?
Ska det alltid riktas mot själva medlemsstaten eller i vart fall mot regionen (artikel 2.1 andra stycket b i förordning (EU) nr 1305/2013) i medlemsstaten om regionen oberoende av medlemsstaten beslutat att bevilja kompensationsersätt­ ning till jordbrukare enligt artikel 31 i förordning (EU) nr 1305/2013?
b) Är en grundläggande förutsättning för en jordbrukares rätt till det unionsrättsliga stödet att jordbrukaren uppfyller ytterligare villkor, som går längre än vad artikel 31.1 första stycket och 31.2 i förordning (EU) nr 1305/2013 anger, och vilkas uppfyllelse den medlemsstat eller den region som beviljar kompensationsersättningen kan infordra i enlighet med regelverkets tillämpning i nationell rätt? 4.
Om den tredje frågan besvaras nekande: Ska artikel 31.1 första stycket i förordning (EU) nr 1305/2013 tolkas på så sätt att en medlemsstats eller en av dess regioners bestämmelser, i vilka förutsättningarna för beviljande av stöd (kompensationsersättning) i den mening som avses i artikel 31.1 första stycket i förordning (EU) nr 1305/2013 anges, ska äga en rättslig karaktär som innebär att jordbrukare medges rätt till stöd (kompensationsersättning) om de uppfyller de av respektive medlemsstat eller dess regioner uppställda villkor för stöd, oberoende av den faktiskt utbildade praxis för handläggning av stödärenden som råder i en medlemsstat eller dess region (1)
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 av den 17 december 2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1698/2005 (EUT L 347, 2013, s. 487).
Begäran om förhandsavgörande framställd av Naczelny Sąd Administracyjny (Polen) den 18 april 2023 – P. sp. z o.o. mot Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie (Mål C-241/23, Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie) (2023/C 252/30) Rättegångsspråk: polska Hänskjutande domstol Naczelny Sąd Administracyjny
Parter i det nationella målet Klagande: P. sp. z o.o.
Motpart: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie