17.7.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 252/31
Acțiune introdusă la 26 aprilie 2023 – Comisia Europeană/Republica Franceză (Cauza C-268/23) (2023/C 252/34) Limba de procedură: franceza Părțile Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Sanfrutos Cano și C. Valero, agenți) Pârâtă: Republica Franceză
Concluziile reclamantei Comisia Europeană solicită Curții: — constatarea faptului că, prin neadoptarea măsurilor necesare pentru: — a se asigura că, cel târziu la 31 decembrie 2000, în 23 de aglomerări vizate în prezenta cerere introductivă al căror echivalent-locuitor este mai mare de 15 000, apele urbane reziduale colectate, înainte de a fi evacuate, fac obiectul unei tratări secundare conforme cu articolul 4 din Directiva 91/271/CEE (1), care respectă parametrii enunțați în anexa I punctul B la directivă, sau al unei tratări echivalente; — a se asigura că, cel târziu la 31 decembrie 2005, în 6 aglomerări vizate în prezenta cerere introductivă al căror echivalent-locuitor este cuprins între 10 000 și 15 000, apele urbane reziduale colectate, înainte de a fi evacuate, fac obiectul unei tratări secundare conforme cu articolul 4 din Directiva 91/271, care respectă parametrii enunțați în anexa I punctul B la directivă, sau al unei tratări echivalente; — a se asigura că, cel târziu la 31 decembrie 2005, în 58 de aglomerări vizate în prezenta cerere introductivă al căror echivalent-locuitor este cuprins între 2 000 și 10 000 și unde au loc evacuări în apele dulci și în estuare, apele urbane reziduale colectate, înainte de a fi evacuate, fac obiectul unei tratări secundare conforme cu articolul 4 din Directiva 91/271, care respectă parametrii enunțați în anexa I punctul B la directivă, sau al unei tratări echivalente; — a se asigura că, cel târziu la 31 decembrie 1998, în 13 aglomerări identificate în prezenta cerere introductivă care au un echivalent-locuitor mai mare de 10 000 și care deversează apele urbane reziduale în ape receptoare calificate drept „zone sensibile” în sensul Directivei 91/271, apele urbane menționate, înainte de a fi evacuate, fac obiectul unei tratări mai riguroase decât o tratare secundară sau echivalentă, în conformitate cu articolul 5 din Directiva 91/271, cu respectarea parametrilor prevăzuți în anexa I punctul B; — a se asigura că stațiile de epurare a apelor urbane reziduale ale celor 87 de aglomerări identificate în prezenta cerere introductivă sunt concepute, construite, exploatate și întreținute astfel încât să garanteze un randament suficient în toate condițiile climatice normale ale locului în care sunt amplasate și că conceperea lor ține seama de variațiile sezoniere ale încărcării, în conformitate cu articolul 10 din Directiva 91/271; — a se asigura că autoritățile competente sau organismele corespunzătoare supraveghează evacuările care provin de la stațiile de tratare a apelor urbane reziduale ale celor 87 de aglomerări identificate în această cerere introductivă, pentru a verifica respectarea condițiilor din anexa I punctul B, în conformitate cu procedurile de control stabilite la anexa I punctul D, astfel cum prevede articolul 15 alineatul (1) prima liniuță din Directiva 91/271, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 și/sau al articolului 5 coroborate cu anexa I punctul B, al articolului 10, precum și al articolului 15 coroborate cu anexa I punctele B și D ale Directivei 91/271; — obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.
Motivele și principalele argumente Comisia invocă patru critici principale.
În primul rând, Republica Franceză a omis să ia măsurile necesare pentru a se asigura că, în 87 de aglomerări, apele urbane reziduale colectate, înainte de a fi evacuate, fac obiectul unei tratări secundare conforme cu articolul 4 din Directiva 91/271, care respectă parametrii enunțați în anexa I punctul B la directivă, sau al unei tratări echivalente.