LV
C 252/34
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
17.7.2023.
— atzīt, ka, neuzraugot komunālo notekūdeņu novadīšanu Dienvidmaltas un Ziemeļmaltas aglomerācijās, lai pārbaudītu atbilstību I.B. pielikuma prasībām saskaņā ar I.D. pielikumā noteiktajām pārbaudes procedūrām, Maltas Republika nav izpildījusi Direktīvas 15. pantā un I.B. un I.D. pielikumā paredzētos pienākumus, un — piespriest Maltas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Pamati un galvenie argumenti Direktīvas transponēšanai noteiktais laikposms Ziemeļmaltas un Dienvidmaltas aglomerācijām attiecīgi beidzās 2006. gada 31. oktobrī un 2007. gada 31. martā.
Direktīvas 4. panta 1. punktā ir noteikts, ka dalībvalsts nodrošina, ka komunālos notekūdeņus, kas nonāk kanalizācijas sistēmās, pirms novadīšanas atkārtoti attīra vai attīra līdzvērtīgi.
Komisija apgalvo, ka Dienvidmaltas un Ziemeļmaltas aglomerācijas neatbilst šīs tiesību normas prasībām galvenokārt tādēļ, ka attīrīšanas iekārtas kapacitāte attiecībā uz abām aglomerācijām joprojām nav pietiekama, lai attīrītu norādīto daudzumu.
Komisija arī apgalvo, ka tas, ka Maltas Republika ir pārkāpusi Direktīvas 4. pantu, neizbēgami izraisa šīs pašas Direktīvas 10. panta pārkāpumu, jo šīs aglomerācijas, kuras nevar panākt pienācīga līmeņa komunālo notekūdeņu attīrīšanu atbilstoši 4. pantam, a fortiori nespēj nodrošināt apmierinošu sniegumu, ņemot vērā dažādos vietējos klimatiskos apstākļus.
Attiecībā uz Ziemeļmaltas aglomerāciju Komisija papildus apgalvo, ka ir pārkāpts Direktīvas 5. pants.
Šīs aglomerācijas attīrīšanas iekārta veic novadīšanu zonās, kuras Maltas iestādes 2005. gada 22. aprīlī norādīja kā pret slāpekli jutīgas zonas, tādēļ Maltas Republikai bija jāievēro 5. pants un līdz 2012. gada 22. aprīlim (proti, septiņu gadu laikā pēc jutīgās zonas noteikšanas) jāpiemēro stingrāka attīrīšana.
Ņemot vērā iepriekš minēto attīrīšanas iekārtas kapacitātes trūkumu, kas nozīmē, ka daļa no radītā daudzuma tiek novadīta bez jebkādas apstrādes, Komisija apgalvo, ka šī aglomerācija ir pārkāpusi arī 5. pantu.
Visbeidzot Komisija uzskata, ka ne Dienvidmaltas, ne Ziemeļmaltas aglomerācijas nav izpildījušas Direktīvas 15. panta prasības, jo Direktīvas 4. un 5. panta pārkāpums nenovēršami nozīmē, ka novadīšanas atbilstība netiek uzraudzīta atbilstoši Direktīvas I.B. un I.D. pielikumam, un tādējādi ir pārkāpts 15. pants. (1)
Padomes Direktīva 91/271/EEK (1991. gada 21. maijs) par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV 1991, L 135, 40. lpp.).
Apelācijas sūdzība, ko 2023. gada 16. maijā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2023. gada 8. marta spriedumu lietā T-94/20 Campine un Campine Recycling/Komisija (Lieta C-306/23 P) (2023/C 252/38) Tiesvedības valoda – angļu Lietas dalībnieki Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Rossi, M. Domecq, T. Isacu de Groot, L. Wildpanner) Pārējās lietas dalībnieces: Campine NV, Campine Recycling NV
Prasījumi Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi: — atcelt Vispārējās tiesas 2023. gada 8. marta spriedumu lietā T-94/20 Campine un Campine Recycling/Komisija; — pašai pieņemt nolēmumu par atlikušajiem strīda aspektiem, vai — pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai jauna nolēmuma taisīšanai, ciktāl tā vēl nav pilnībā izskatīta;