FI
17.7.2023
Euroopan unionin virallinen lehti
C 252/43
Oikeudenkäynnin kohde Kantaja vaatii SEUT 263 artiklaan perustuvalla kanteellaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan Valko-Venäjän tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP täytäntöönpanosta 21.6.2021 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen (YUTP) 2021/1002 (EUVL 2021, L 219 I, s. 70) ja Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 21.6.2021 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2021/997 (EUVL 2021, L 219 I, s.
3) siltä osin kuin nämä kaksi toimea koskevat kantajaa.
Tuomiolauselma 1) Kanne hylätään.
2) Aliaksandr Bakhanovich velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1)
EUVL C 11, 10.1.2022.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.5.2023 – AL v. komissio (Asia T-714/21) (1) (Henkilöstö – Virkamiehet – Palkkaus – Perhelisät – Huollettavana olevaa lasta koskeva lisä – Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 4 kohta – Huollettavana olevaan lapseen rinnastettava henkilö – Myöntämisedellytykset – Lisän maksamisen peruuttaminen – Aiheettomien maksujen takaisinperintä – Henkilöstösääntöjen 85 artikla) (2023/C 252/49) Oikeudenkäyntikieli: englanti Asianosaiset Kantaja: AL (edustaja: asianajaja R. Rata) Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. S. Bohr, L. Hohenecker ja D. Milanowska)
Oikeudenkäynnin kohde SEUT 270 artiklaan perustuvalla kanteellaan kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan Euroopan komission henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston (PMO) 11.1.2021 tekemän päätöksen, jolla yhtäältä hylättiin kantajan hakemus lisän maksamisesta hänen äidistään huollettavana olevaan lapseen rinnastettavana henkilönä Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 4 kohdan perusteella ajanjaksolle 1.11.2020–31.10.2021, ja toisaalta määrättiin hänelle näinä lisinä ajanjaksolle 1.11.2019–31.10.2020 myönnettyjen summien palauttamisesta
Tuomiolauselma 1) Kanne hylätään.
2) AL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1)
EUVL C 51, 31.1.2022.