ET
17.7.2023
Euroopa Liidu Teataja
C 252/59
2.
Teine väide, et Euroopa Komisjon kohaldas vääralt seadust, kuna ta tegi vea seoses 16. märtsi 2023. aasta kohtuotsuse komisjon jt vs. Pharmaceutical Works Polpharma (C-438/21 P – C-440/21 P, EU:C:2023:213) ulatusega ja eelkõige järeldades, et 11. novembri 2011. aasta ad hoc hindamisaruanne ei ole asjakohane. 3.
Kolmas väide, et Euroopa Komisjon tegi vea, kui ta tugines vaidlustatud otsuses vääratele teaduslikele faktidele, mis olid otsuse tegemise ajal kättesaadavad. 4.
Neljas väide, et rakendusotsuse C(2014) 601 (final) (2) alusel antud Biogeni müügiluba on ebaseaduslik ning seetõttu tuleb vaidlustatud otsus tühistada. 5.
Viies väide, et rikuti põhiõigusi ja eelkõige õigust õiglasele kohtupidamisele, kaitseõigust, õigust olla ära kuulatud ja õigust seaduses sätestatud alusele Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 kohaselt. 6.
Kuues väide, et vaidlustatud otsus rikub hageja õiguskindlust. 7.
Seitsmes väide, et vaidlustatud otsus rikub hageja õiguspärast ootust. 8.
Kaheksas väide, et vaidlustatud otsus rikub hageja õigust omandile, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 17. 9.
Üheksas väide, et vaidlustatud otsuse puhul on tegemist Euroopa Komisjoni poolt võimu kuritarvitamisega.
(1) (2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrus (EÜ) nr 726/2004, milles sätestatakse liidu kord inimtervishoius kasutatavate ravimite müügilubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa Ravimiamet (ELT 2004, L 136, lk 1; ELT eriväljaanne 13/34, lk 229).
Komisjoni 30. jaanuari 2014. aasta rakendusotsus C(2014) 601 (final), millega antakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 726/2004 alusel müügiluba inimtervishoius kasutatavale ravimile Tecfidera – dimetüülfumaraat.
15. mail 2023 esitatud hagi – WO versus komisjon (Kohtuasi T-259/23) (2023/C 252/71) Kohtumenetluse keel: itaalia Pooled Hageja: WO (esindaja: advokaat M. Velardo) Kostja: Euroopa Komisjon
Nõuded Hageja palub Üldkohtul: — tühistada 5. mai 2022. aasta otsus, millega hagejat ei kantud konkursi EPSO/AD/380/19-AD9 reservnimekirja; — tühistada 15. juuli 2022. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata taotlus vaadata uuesti läbi konkursi EPSO/AD/380/19-AD9 reservnimekirja kandmata jätmine; — tühistada ametisse nimetava asutuse 14. veebruari 2023. aasta fiktiivne otsus, mis tehti pärast EPSO neljakuist vaikimist ning millega jäeti Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) artikli 90 lõike 2 alusel 14. oktoobril 2022 esitatud kaebus rahuldamata; — mõista kohtukulud välja komisjonilt.