DA
C 252/54
Den Europæiske Unions Tidende
17.7.2023
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat et enkelt anbringende, som er opdelt i to led: EFSA har begået en retlig fejl og anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved sin afgørelse om fuldstændig udbredelse af listen over hjælpestoffer i formuleringen til repræsentative anvendelser. — Sagsøgeren gør gældende, at listen over hjælpestoffer, som EFSA ønsker at udbrede — og som svarer til det repræsentative produkt, som er fremlagt til dossieret for fornyelse af godkendelsen af aktivstoffet — udgør forretningsmæssigt følsomme og fortrolige oplysninger i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1107/2009 af 21. oktober 2009 (1). — Sagsøgeren gør endvidere gældende, at en udbredelse fra EFSA’s side ville udgøre en tilsidesættelse af artikel 4, stk.
2, første led, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr.
1049/2001 af 30. maj 2001 (2) og artikel 6, stk.
1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1367/2006 af 6. september 2006.
(3) Udbredelsen ville også udgøre en tilsidesættelse af artikel 63 i forordning (EF) nr.
1107/2009.
(1) (2) (3)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1107/2009 af 21.10.2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (EUT 2009, L 309, s. 1).
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 43).
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1367/2006 af 6.9.2006 om anvendelse af Århus-konventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer (EUT 2006, L 264, s. 13).
Sag anlagt den 14. maj 2023 — WN mod Kommissionen (Sag T-254/23) (2023/C 252/66) Processprog: italiensk Parter Sagsøger: WN (ved advokat M. Velardo) Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Sagsøgerens påstande — Afgørelsen af 5.
maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7, annulleres. — Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 blev afslået, annulleres. — Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 14. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 14. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk.
2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. — Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.