BG
17.7.2023 г.
Официален вестник на Европейския съюз
C 252/35
— да осъди Campine да понесе всички съдебни разноски в настоящото производство и в производството пред Общия съд.
Основания и основни доводи В рамките на първото си основание за обжалване Комисията твърди, че Общият съд е допуснал грешки при прилагане на правото, като е приел, че тя е нарушила член 266, параграф 1 ДФЕС, като е отказала да плати на Campine и Campine Recycling (наричани по-нататък „Campine“) лихви за забава при лихвения процент за рефинансиране на ЕЦБ, увеличен с 3,5 процентни пункта, когато на 11 декември 2019 г., в изпълнение на решение на Общия съд от 7 ноември 2019 г. по дело T-240/17, Комисията е възстановила размера, с който е намалена глобата, платена предварително от Campine в съответствие с Решение на Комисията C(2017)900 окончателен (1) от 8 февруари 2017 г. по дело AT.40018, за периода от датата на предварителното плащане до възстановяването на посочения размер.
В подкрепа на първото основание Комисията изтъква, че: (i) Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че условията за присъждане на лихви за забава са изпълнени (първа част от първото основание), (ii) Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото на Съюза относно лихвения процент, който следва да се приложи, с цел съобразяване със съдебните решения за отмяна или намаляване на глоби в областта на конкуренцията (втора част от първото основание), (iii) Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Комисията е нарушила член 266, параграф 1 ДФЕС, като не е платила лихвите за забава, претендирани от Campine (трета част от първото основание), (iv) обжалваното решение противоречи на съдебната практика, постановена преди решение Printeos judgment (четвърта част на първото основание), (v) Общият съд е допуснал грешка, като е приел, че действието ex tunc на решенията, с които се отменят глобите в областта на конкуренцията, предполага задължение с обратна сила за възстановяване на глобите, преди те да бъдат отменени (пета част от първото основание), (vi) Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че задължението за плащане на лихви за забава от датата на предварителното плащане на глоба, чийто размер е бил намален от съда на Съюза, не намалява възпиращия ефект на съответната глоба (шеста част от първото основание).
В случай, че Съдът отхвърли първото основание за обжалване, в рамките на второто си основание за обжалване Комисията изтъква, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Комисията трябва да плати лихви за забава при лихвения процент за рефинансиране на ЕЦБ, увеличен с 3,5 процентни пункта.
В рамките на третото си основание Комисията посочва, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Комисията дължи сложна лихва от датата на частичното възстановяване на глобата.
(1)
Решение на Комисията C(2017) от 8 февруари 2017 година относно производство по член 101 от ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело AT.40018 — рециклиране на автомобилни акумулатори).
Жалба, подадена на 19 май 2023 г. от SE срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 8 март 2023 г. по дело T-763/21, SE/Комисия (Дело C-309/23 P) (2023/C 252/39) Език на производството: английски Страни Жалбоподател: SE (представител: L. Levi, avocate)