C 252/26
BG
Официален вестник на Европейския съюз
17.7.2023 г.
2) Трябва ли член 31, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕС) No 1305/2013 да се тълкува в смисъл, че разпоредбите на държава членка или на регион на държавата членка, който е взел решение за отпускане на плащания за земеделски стопани в планински райони и в други райони с ограничения по смисъла на член 31, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 1305/2013, трябва да са в смисъл, че плащането трябва да се отпуска и за площи, класифицирани като планински район, респ. друг район с ограничения по смисъла на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 1305/2013 от друга държава членка или от друг регион на същата държава членка, който също е взел решение да отпусне плащания за земеделски стопани в планински райони и в други райони с ограничения по смисъла на член 31, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 1305/2013?
3) Трябва ли член 31, параграф 1, първа алинея и параграф 2 от Регламент (ЕС) No 1305/2013 да се тълкуват в смисъл, че от тази правна норма по принцип пряко произтича предвидено в правото на Съюза право на земеделски стопанин на отпускане на плащане (компенсаторна добавка) от страна на държавата членка, респ. региона на държавата членка, ако земеделският стопанин е действащ земеделски стопанин и стопанисва площи, класифицирани от държавата членка, респ. от региона на държавата членка като планински район или друг район с ограничения по смисъла на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 1305/2013, и съответната държава членка, респ. регионът ѝ са взели решение за предоставяне на плащания (компенсаторни добавки) по смисъла на член 31, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕС) No 1305/2013?
При утвърдителен отговор на този въпрос: а) Спрямо кого е насочено произтичащото от правото на Съюза субективно право по член 31, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 1305/2013?
Винаги ли е насочено спрямо самата държава членка или най-малкото спрямо региона (член 2, параграф 1, втора алинея, буква б) от Регламент (ЕС) No 1305/2013) на държавата членка, ако регионът, независимо от държавата членка, е взел решение за предоставяне на компенсаторни добавки на земеделски стопани съгласно член 31 от Регламент (ЕС) No 1305/2013? б) За да е налице произтичащото от правото на Съюза субективно право, необходимо ли е по принцип освен предвидените в член 31, параграф 1, първа алинея и параграф 2 от Регламент (ЕС) No 1305/2013 изисквания земеделският стопанин да изпълнява други изисквания, предвидени при транспонирането в националното право от държавата членка, отпускаща компенсаторната добавка, или от региона ѝ? 4.
При отрицателен отговор на третия въпрос: Трябва ли член 31, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕС) No 1305/2013 да се тълкува в смисъл, че разпоредбите на държава членка, респ. на един от регионите ѝ, които съдържат условията за отпускането на плащането (компенсаторна добавка) по смисъла на член 31, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕС) No 1305/2013, трябва да имат правно естество, което води до субективно право на земеделските стопани да им се отпусне плащане (компенсаторна добавка), ако изпълняват наложените от съответната държава членка, респ. от регионите ѝ условия за плащане, независимо от действителната практика на държавата членка, респ. на региона ѝ по отношение на подпомагането?
(1)
Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 487).
Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 18 април 2023 г. — P. sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie (Дело C-241/23, Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie) (2023/C 252/30) Език на производството: полски Запитваща юрисдикция Naczelny Sąd Administracyjny
Страни в главното производство Жалбоподател: P. sp. z o.o.
Ответник: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie