C 235/12
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
3.7.2023
Părțile din procedura principală Reclamanți: FT, RRC Sports GmbH Pârâtă: Fédération internationale de football association (FIFA)
Întrebarea preliminară Articolul 101 (interzicerea înțelegerilor), articolul 102 (interdicția de a abuza de o poziție dominantă pe piață) și articolul 56 TFUE (libertatea de a presta servicii), precum și articolul 6 din Regulamentul general privind protecția datelor (1) trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări adoptate de o federație sportivă mondială (în speță: FIFA), de care aparțin 211 federații sportive naționale din ramura sportivă respectivă (în speță: fotbal), ale cărei dispoziții sunt, așadar, obligatorii cel puțin pentru majoritatea actorilor din ligile profesioniste naționale din ramura sportivă în cauză [în speță: asociațiile (prin care se înțelege și cluburile de fotbal, care sunt organizate ca societăți de capital), jucătorii (care sunt membri ai asociației) și agenții de jucători], și care are următorul conținut: 1) se interzice să se convină în favoarea agenților de jucători sau să se plătească agenților de jucători remunerații care depășesc un plafon calculat ca procent din suma de transfer sau din remunerația anuală a acestui jucător, astfel cum prevede articolul 15 alineatul 2 din FIFA Football Agent Regulations (FFAR); 2) se interzice terților să plătească remunerații datorate în temeiul contractului de intermediere partenerului contractual al agentului de jucători, astfel cum prevede articolul 14 alineatele 2 și 3 din FFAR; 3) se interzice asociațiilor să plătească, în cazurile în care un agent de jucători lucrează pentru asociația cesionară și pentru jucător, mai mult de 50 % din remunerația totală datorată de jucător și asociație pentru serviciile agentului de jucători, astfel cum prevede articolul 14 alineatul 10 din FFAR; 4) pentru acordarea unei licențe de agent de jucători, care este condiția pentru a putea presta servicii de intermediere, se impune ca solicitanții de licență să se supună reglementărilor interne ale federației sportive mondiale (în speță: FFAR, statutele FIFA, Regulamentul disciplinar al FIFA, Codul de etică al FIFA, Regulamentul FIFA privind statutul și transferul jucătorilor de fotbal, precum și statutelor, regulamentelor, orientărilor și deciziilor organelor și comisiilor), precum și jurisdicției acesteia și jurisdicției confederațiilor și a federațiilor sportive, astfel cum prevăd articolul 4 alineatul 2, articolul 16 alineatul 2 litera b) și articolul 20 din FFAR coroborate cu articolul 8 alineatul 3, cu articolul 57 alineatul 1 și cu articolul 58 alineatele 1 și 2 din statutele FIFA, cu articolul 5 litera a), cu articolul 49 și cu articolul 53 alineatul 3 din Regulamentul disciplinar al FIFA, cu articolul 4 alineatul 2 și cu articolul 82 alineatul 1 din Codul de etică; 5) se stabilesc condiții pentru acordarea unei licențe de agent de jucători, potrivit cărora acordarea unei licențe este exclusă permanent în situația condamnărilor penale sau a acordurilor de recunoaștere a vinovăției ori a unei interdicții de cel puțin doi ani, a suspendării, a retragerii unei autorizații sau a altor cazuri de descalificare impuse de o autoritate sau de o federație sportivă, fără a exista posibilitatea ca licența să fie acordată ulterior, astfel cum prevede articolul 5 alineatul 1 litera a) punctele ii. și iii.
din FFAR; 6) se interzice agenților de jucători să presteze servicii de intermediere sau alte servicii și să fie remunerați, în contextul încheierii unei convenții de transfer și/sau a unui contract de muncă, de către a) asociația cedentă și asociația cesionară; b) asociația cedentă și jucător; c) oricare dintre părțile participante (asociația cedentă, asociația cesionară și jucător),