LV
C 235/70
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
3.7.2023.
Prasījumi Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi: — atcelt Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2023/340 (2022. gada 8. decembris), ar ko Deleģēto regulu (ES) 2017/118 groza attiecībā uz saglabāšanas pasākumiem teritorijās Sylter Aussenriff, Borkum-Riffgrund, Doggerbank un Östliche Deutsche Bucht, kā arī Klaverbank, Friese Front un Centrale Oestergronden (1); — piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Pamati un galvenie argumenti Prasība ir pamatota ar šādiem diviem pamatiem. 1.
Pirmais pamats: Līgumu pārkāpums Prasītāja uzskata, ka ar apstrīdēto regulu ir pārkāpts Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 4. punktā definētais proporcionalitātes princips.
Konkrēti: — Apstrīdētajai regulai attiecībā uz dzīvotnes veida “rifs” (1170) aizsardzību, kas ar to ir iecerēta, neesot leģitīma mērķa.
Vācijas par pamatu ņemtā Dzīvotņu direktīvas I pielikumā minētā dzīvotnes veida “rifs” definīcija ir pārāk nekonkrēta.
Komisija šo definīciju nepamatoti nav apšaubījusi. — Teritorijas, kuras skar ar apstrīdēto regulu noteiktie zvejniecības ierobežojumi, aptver pārāk lielu apgabalu un pārsniedz dzīvotnes aizsardzībai nepieciešamo. — Ciktāl ar regulu ir paredzēta “sugām bagātas grants, rupjas smilts un sadrupušu čaulu apgabalu [jūras piekrastē]” aizsardzība, prasītājas skatījumā zvejniecības ierobežojumu nepieciešamība šīs dzīvotnes aizsardzībai nav pierādīta. — Ar apstrīdēto regulu noteikto zvejniecības ierobežojumu piemērotības pārbaude nav iespējama, jo Vācijas iesniegtais pārvaldības pasākumu tehniskais pamats jau ir bijis nepilnīgs.
Komisija nepamatoti to nav apšaubījusi. — Turklāt Sylter Aussenriff austrumu apgabalā ir paredzētas atkāpes no konkrētiem tradicionālās garneļu zvejas ierobežojumiem, kas attiecībā uz citiem zvejas paņēmieniem, kuriem būtu salīdzinoši mazāka ietekme uz dzīvotnēm, nav paredzētas. — Tāpat nav pamatots garneļu zvejas aizliegums katrā ziņā attiecībā uz 55 % no Amrun sēkļa.
Garneļu zvejas ietekme uz smilšaino zemaugsni ir tikusi pētīta vairākos pētījumos.
Ievērojama ietekme uz smilšu sēkļa dzīvotni šajā ziņā ir izslēgta. — Attiecībā uz to Sylter Außenriff daļu, uz kuru neattiecas zvejniecības ierobežojumi, šajā ziņā tehniskā pamatojuma nav, un tas liek kopumā apšaubīt zvejniecības ierobežojumus šajā teritorijā. 2.
Otrais pamats: kompetences neesamība Ciktāl apstrīdētā regula attiecas uz biotopa “sugām bagāti grants, rupjas smilts un sadrupušu čaulu apgabali” aizsardzību, prasītājas skatījumā tas neiekļaujas Regulas (ES) Nr. 1380/2013 (2) 11. panta 2. punkta, to skatot kopsakarā ar Direktīvas 2008/56/EK (3) 13. panta 4. punktu, kompetences sistēmā, jo šis biotops nav iekļauts nacionālajā pasākumu programmā, kā arī nepieder pie aizsargājamām teritorijām, kas minētas Direktīvas 2008/56/EK 13. panta 4. punktā.
(1) (2) (3)
OV 2003, L 48, 1. lpp.
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013 (2013. gada 11. decembris) par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV 2013, L 354, 22. lpp.).
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/56/EK (2008. gada 17. jūnijs), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai jūras vides politikas jomā (Jūras stratēģijas pamatdirektīva) (OV 2008, L 164, 19. lpp.).