LV
3.7.2023.
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 235/51
Prasība, kas celta 2023. gada 2. maijā – Zaklady Farmaceutyczne Polpharma/Komisija (Lieta T-228/23) (2023/C 235/65) Tiesvedības valoda – angļu Lietas dalībnieki Prasītāja: Zaklady Farmaceutyczne Polpharma S.A. (Starogard Gdański, Polija) (pārstāvji: K. Roox, T. De Meese, J. Stuyck, M. Van Nieuwenborgh un N. Dumont, advokāti) Atbildētāja: Eiropas Komisija
Prasījumi Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi: — atzīt atcelšanas prasību par pieņemamu un pamatotu; — atcelt Komisijas lēmumu, kurš ietverts tās 2023. gada 17. marta vēstulē (ref.
SANTE.DDG1.B.5/AL/mmc (2023) 2915860), kā arī jebkādus turpmāk pieņemtus lēmumus, ciktāl ar tiem apstiprināts un/vai aizstāts minētais lēmums, tostarp jebkādus turpmākus regulatīvus pasākumus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju; — piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Pamati un galvenie argumenti Prasības pamatojumam prasītājs izvirza trīs pamatus. 1.
Pirmais pamats attiecas uz Komisijas kompetences neesamību un pilnvaru nepareizu izmantošanu, iepriekš minētajā Komisijas 2023. gada 17. marta lēmumā (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”) grozot un/vai atceļot prasītājai piešķirto tirdzniecības atļauju. 2.
Otrais pamats attiecas uz būtisku procedūras noteikumu pārkāpumu, jo apstrīdētajam lēmumam neesot juridiskā pamata un ar to esot pārkāptas prasītājai no Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta izrietošās tiesības tikt uzklausītai. 3.
Trešais pamats attiecas uz Līgumu vai jebkādu to piemērošanas tiesību normu pārkāpumu: — apstrīdētajā lēmumā esot nepareizi piemērotas tiesību normas, jo Komisija esot kļūdaini izpratusi Tiesas 2023. gada 16. marta sprieduma Komisija u.c./Pharmaceutical Works Polpharma (no C-438/21 P līdz C-440/21 P, EU:C:2023:213), kas ir saistošs tikai inter partes, tvērumu, kā arī nav ņēmusi vērā Cilvēkiem paredzēto zāļu komitejas vērtējumu; — ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāptas no Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta izrietošās tiesības uz aizstāvību un tiesības uz taisnīgu tiesu; — ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpta tiesiskā drošība; — ar apstrīdēto lēmumu esot aizskarta prasītājas tiesiskā paļāvība, pamatojoties uz kuru tā uzņēmusies daudzas saistības pret saviem klientiem, valsts iestādēm, vairumtirgotājiem, transporta uzņēmumiem un slimnīcām attiecībā uz ģenēriskā dimetilfumarāta izstrādājumu tirdzniecību un izplatīšanu, kā arī pret pacientiem; — ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāptas tiesības uz īpašumu, kas nostiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantā.